ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 липня 2020 року           справа №200/14437/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участю представника позивача Іванової Н.О., представника відповідача Помалюк І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року (повний текст складено 24 березня 2020 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/14437/19-а (суддя І інстанції – Мозговая Н.А.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Катранбуд”  до Головного управління ДПС у Донецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування  рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                              У С Т А Н О В И В:

12 грудня 2019 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Катранбуд”, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області та Державної податкової служби України, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог,  про визнання протиправним та скасування  рішення комісії ГУ ДПС у Донецькій області від 04.11.2019 року № 1321995/43114013 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 04.10.2019 року та зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 04.10.2019 року.
Позовні вимоги мотивовано безпідставністю прийняття рішень про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 04.10.2019 року, оскільки позивачем подані всі необхідні документи щодо підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, реєстрація якої була зупинена.
Зазначає, що господарська операція за даною податковою накладною носить реальний характер, позивач на момент її здійснення мав достатні технічні, людські та матеріальні ресурси.
В спірному рішенні відповідачем не вказано, яких саме документів не вистачає для прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року у справі № 200/14437/19-а позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДПС у Донецькій області від 04.11.2019 року № 1321995/43114013 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 04.10.2019 року. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 04.10.2019 року , подану Товариством з обмеженою відповідальністю “Катранбуд” (код ЄДРПОУ 43114013, місцезнаходження: 87504, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нікопольський, 63).          
Відповідач - Головне управління ДПС у Донецькій області не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.
Також, в апеляційній скарзі зазначено, що ненадання позивачем копій проектно-кошторисної документації та рахунку щодо сплати зобов`язань позивачем перед його контрагентами свідчать про створення позивачем можливостей для отримання податкової вигоди контрагентом – замовником ТОВ “ОЛДІС-ГРУП” шляхом штучного збільшення йому податкового кредиту. 
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, проти чого заперечував представник позивача наголошуючи на законності прийнятого судом першої інстанції рішення. 
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  наступного. 
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Катранбуд” (код ЄДРПОУ 43114013, місцезнаходження: 87504, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нікопольський, 63 є юридичною особою,  який пройшов, передбачену законом державну реєстрацію, перебуває на обліку як платник податків та згідно ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.
Відповідачі, Державна податкова служба України (код ЄДРПОУ 43005393, юридична адреса: 04053, м.Київ, Львівська площа,8) та  Головне управління ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ 43142826, юридична адреса: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Італійська, 59) є суб`єктами владних повноважень, які в даних правовідносинах реалізують надані ним Податковим кодексом України повноваження та згідно ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України здатні здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.
Судом встановлено, що предметом договору  №20-09-2019 року від 20.09.2019 року, укладеного між ТОВ “ОЛДІС-ГРУП” (замовник, код ЄДРПОУ 40984187) та позивачем (виконавець),  є виконання виконавцем на свій ризик робіт згідно з проектно-кошторисною документацією на об`єктах ПРАТ “ММК Ілліча” м. Маріуполь, поточні та капітальні ремонти цехів комбінату  (арк.с.40-43).
Відповідно до п.3.1 вказаного договору вартість робіт визначається з суми актів виконаних робіт на протязі дії даного договору.
Згідно з п.3.2 договору замовник в перший та другий місяць виконання предмету договору сплачує аванс (попередню оплату) за домовленістю сторін. Остаточна оплата за фактично виконані роботи здійснюється замовником протягом 5-ти банківських днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт шляхом перерахування замовником суми за виконану роботу за цим договором на рахунок підрядника за вирахуванням здійсненої передплати. 
Згідно специфікації №1 від 20.09.2019 року та калькуляцій вартості робіт вартість послуг з ремонту будівлі промислового призначення, заміна підкранових рельс складу вугля Доменного цеху згідно калькуляції становить 708895,2 грн. (арк.с.44-45).
04.10.2019 року позивачем виставлено на адресу ТОВ “ОЛДІС-ГРУП” рахунок на оплату №1 на суму 200000 грн., у т.ч. ПДВ – 33333,33 грн. – попередня оплата за виконання робіт згідно з проектно-кошторисною документацією на об`єктах ПРАТ “ММК Ілліча” (арк.с. 46).
Згідно виписки АТ “Перший український міжнародний банк” 200000 грн. було перераховано 04.10.2019 року ТОВ “ОЛДІС-ГРУП” на рахунок позивача (арк.с.47).
23.10.2019 року позивачем виставлено на адресу ТОВ “ОЛДІС-ГРУП” рахунок на оплату №4 на суму 508895,2 грн., у т.ч. ПДВ – 84815,87 грн. –  оплата поточного ремонту Доменного цеху  ПРАТ “ММК Ілліча” , склад вугілля, заміна підкранових рейок (арк.с. 48).
Згідно виписки АТ “Перший український міжнародний банк” 500000 грн. було перераховано 28.10.2019 року ТОВ “ОЛДІС-ГРУП” на рахунок позивача (арк.с.49).              
Відповідно до акту прийому виконаних робіт №1-10/19 за жовтень 2019 року загальна вартість виконаних робіт склала 708895,2 грн. (у т.ч. аванс- 200000 грн.). 
Судом встановлено, що 04.10.2019 року позивачем по факту отримання попередньої оплати за виконання робіт у сумі 200000грн. виписано на адресу ТОВ “ОЛДІС – ГРУП” податкову накладну на загальну суму 200000 грн., у т.ч. ПДВ - 33333,33 грн. (арк.с. 11).
Згідно квитанції  №1 від 30.10.2019 року реєстрація  податкової накладної №1 від 04.10.2019 року зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, оскільки обсяг постачання товару/послуги 41.00.40 перевищує величину залишку обсягів придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам п.п.2.1 п.2  критеріїв ризиковості здійснення операцій платника та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (арк. с. 52).
Позивачем подані  пояснення та копії документів, про що свідчить повідомлення від 30.10.2019 року №2 про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрація якої зупинена  (арк. с. 53) та квитанція №2 (арк.с.55).
Так, позивачем до контролюючого органу були надані пояснення та первинні документи: договір від 20.09.2019 року №20-09-2019, договір від 02.10.2019 року №17-21, платіжне доручення на перерахування ТОВ “Автоцентр Маріуполь” безготівкових коштів в сумі 124000 грн. (арк. с.  53).
Між тим, відповідачем 1 по справі 04.11.2019 року прийнято рішення про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №1 від 04.10.2019 року за  №1321995/43113013 з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, у тому числі рахунки – фактури/інвойси, акти приймання – передачі товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузеві специфікації, накладні (арк. с.58).
Позивачем на вказане рішення подано скаргу, яка залишена  головою комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації  без задоволення (арк.с.60-61). 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).
Відносини, що виникають в процесі складення та реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, регулюються зокрема положеннями  статті 201 Податкового кодексу України  (далі -  ПК України, тут і надалі норми  Податкового кодексу України  вживаються в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 201.10 цієї статті при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього  Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Положеннями ж пункту  201.16  статті  201 ПК України  передбачено, що реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту  74.2  статті  74  цього  Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації (підпункт 201.16.1 пункту  201.16  статті  201 ПК України) .
Також названа норма визначає й обов`язкові реквізити квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, серед яких:
а) порядковий номер та дата складення податкової накладної /розрахунку коригування;
б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування;
в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Наведені норми дають підстави для висновку, що законодавець встановлює перелік обов`язкової для фіксації в рамках квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної інформації. Без деталізації такого роду інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою. Так, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної повинна фіксувати :1)порядковий номер та дату складення податкової накладної;         2)  конкретний критерій або ж критерії, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної;3) пропозицію про надання платником податків пояснень та/або перелік конкретних документів, що є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.
Згідно квитанції №1 від 30.10.2019 року, якою зупинено реєстрацію податкової накладної №1 від 04.10.2019 року, відповідачем 1 не вказано конкретного переліку документів, які б були достатніми для прийняття рішення    про реєстрацію податкових накладних.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач подав на адресу контролюючого органу письмові пояснення та копії первинних документів, що підтверджують реальність господарської операції по податковій накладній, реєстрація якої була зупинена.
Суд встановив, що подані позивачем письмові пояснення та копії документів розглядались контролюючим органом при прийнятті спірних рішень.
Відповідно до п. п. 20-21 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117, комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Відповідно до п.п. 4 п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117 Про затвердження Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Згідно з п.14 цієї Постанови, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Отже, недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу,    внаслідок чого    позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації податкової накладної.
Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.    Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Таким чином,  недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкових накладних, теж не є законним.
Крім того, при вирішенні питання про реєстрацію    податкових накладних завдання адміністративного суду полягає у дослідженні документів податкового та первинного бухгалтерського обліку в аспекті їх належності для цілей підтвердження реальності господарських операцій.
Також, при оцінці цих доказів, суд виходить із положення пункту 187.1 статті 187 ПК України, яким встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Податкова накладна  №1 від 04.10.2019 року була виписана по першій події - дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку.
Досліджені судом наявні в матеріалах справи первинні документи свідчать про наявність реального характеру правочину між позивачем та ТОВ “ОЛДІС-ГРУП”.
Ненадання позивачем копій проектно-кошторисної документації та рахунку щодо сплати зобов`язань позивачем перед його контрагентами не можуть свідчити про створення позивачем можливостей для отримання податкової вигоди контрагентом – замовником  ТОВ “ОЛДІС-ГРУП” шляхом штучного збільшення йому податкового кредиту.
Судом встановлено, що позивач на момент здійснення господарської операції за податковою накладною №1 від 04.10.2019 року мав достатні технічні, людські та матеріальні ресурси, що підтверджується наявністю ліцензії Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 07.08.2019 року,  дозволами  Державної служби з питань праці, податковими розрахунками сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку та договором від 18.07.2019 року № 5/19 про надання послуг спецтехнікою.                       
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування  рішення комісії ГУ ДПС у Донецькій області від 04.11.2019 року № 1321995/43114013 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 04.10.2019 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкову накладну №1 від 04.10.2019 року суд зазначає наступне.
Положення підпункту 201.16.4 пункту  201.16 статті 201 Податкового кодексу України   передбачає, що податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється, зокрема у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Аналогічна норма передбачена пунктом 28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних,    що затверджений  постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117.
Виходячи із вимог зазначеної норми, належним способом відновлення порушеного права платника податків є зобов`язання Державну податкову службу України    зареєструвати податкову накладну, а тому позовні вимоги в частині  зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 04.10.2019 року є такими, що підлягають задоволенню.
В даному випадку, зобов`язання відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкову накладну,  подану позивачем, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений та належним способом захисту порушеного права.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №1 від 04.10.2019 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю “Катранбуд” в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до  ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Згідно ч. 2.  ст. 2 КАС України  у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією  та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо;  з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);  з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1  ст. 72 КАС України  доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1  ст. 73 КАС України  визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Стаття 75 КАС України  передбачає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
У відповідності до вимог  ст. 90 КАС України  суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1  ст. 77 КАС України  кожна сторона повина довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на встановлені судом факти, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та недоведеність відповідачем правомірності прийняття спірного рішення.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року у справі № 200/14437/19-а - залишити без задоволення.    
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року у справі № 200/14437/19-а - залишити без змін.           
Повне судове рішення складено 30 липня 2020 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                    І.В. Сіваченко