ОКРЕМА ДУМКА

07 липня 2020 року 
м. Київ
справа №810/4438/16
адміністративне провадження №К/9901/28759/19

Згідно з ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2019 заяву Заступника Генерального прокурора (далі - Прокурор) про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2018 у справі №810/4438/16 повернуто на підставі статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України. Фактичною підставою для повернення заяви слугувала обставина щодо не усунення Прокурором недоліку заяви (до заяви не був доданий документ про сплату судового збору в розмірі 44' 504' 152,50 грн) у строк, встановлений згідно з ухвалами від 18.06.2019, 11.07.2019 та від 29.07.2019. Цими ж ухвалами суд апеляційної інстанції відмовив Прокурору у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Постановою Верховного Суду (колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: головуючий суддя - Усенко Є.А., судді Гімон М.М., Олендер  І.Я.) від 22.06.2020 касаційну скаргу Прокурора залишено без задоволення, а ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2019 - без змін. Залишаючи зазначену ухвалу без змін, Суд виходив з того, що суд апеляційної інстанції не порушив норми пункту 2 частини третьої статті 364, частини третьої статті 366, статті 169, частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4, статті 8 Закону України ''Про судовий збір'', що є очевидним і не викликає розумних сумнівів.
Суд відхилив довід Прокурора про порушення апеляційним судом принципу рівності сторін в адміністративному судочинстві внаслідок неоднакового вирішення питання про звільнення від сплати судового збору учасників у справі з наданням переваги ТОВ ''Стейт Оіл'' та ОСОБА_1 , засновнику цього Товариства. Суд вказав на відмінність правового регулювання питання про звільнення від сплати судового збору на час звернення Прокурора із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами Київського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2018, порівняно з правовим регулюванням, чинним на час розгляду та апеляційного перегляду справи № 810/4438/16.
З висновком Суду не можу повністю погодитися з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 364 КАС заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення позовних заяв до суду першої інстанції. 
До заяви додаються, зокрема документ про сплату судового збору (пункт 2 частини третьої цієї статті).
Частиною третьою статті 366 КАС передбачено, що до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу. 
Як вже зазначено, Прокурор судовий збір за подання заяви не сплатив.
Розмір судового збору за подання до адміністративного суду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами встановлений підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України ''Про судовий збір''.
Питання зменшення судового розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат врегульовано статтею 133 КАС, частиною першою якої встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Натомість підстави відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати встановлені статтею 8 Закону України ''Про судовий збір'', норми якої співвідносяться з нормами статті 133 КАС як спеціальна і загальна норми.
Згідно з положеннями статті 8 Закону України ''Про судовий збір'' в редакції Закону  від 03.10.2017 №2147-VIII (набрав чинності 15.12.2017) (із змінами, внесеними згідно із Законом від 22.05.2018 №2443- VIII), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, за умов, вичерпний перелік яких встановлений нормами частини першої цієї статті.
Ці умови не стосуються суб`єкта владних повноважень, зокрема прокурора, за винятком випадку, коли він відповідно до закону діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд в постанові від 22.06.2020 правильно вирішив колізію між нормами статті 133 КАС та нормами статті 8 Закону України ''Про судовий збір'' на користь останніх як спеціальних норм. У зв`язку з цим висновок Суду про безпідставність доводу Прокурора в касаційній скарзі про порушення судом апеляційної інстанції норми частини першої статті 133 КАС відповідає правильному застосуванню цієї норми.
Разом з тим, довід Прокурора, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з порушенням норм статті 242 КАС, якою встановлені вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, Судом відхилений необґрунтовано. 
Так, згідно з частиною другою цієї статті законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні,  з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина третя статті 242 КАС).
Ці вимоги стосуються в однаковій мірі  ухвали суду про повернення заяви про перегляд справи за нововиявленими обставинами, оскільки інше нормами КАС не встановлено.
Повертаючи заяву Прокурора через несплату судового збору, апеляційний суд виходив з того, що прокурор не входить до кола суб`єктів, на яких поширюється стаття 8 Закону України ''Про судовий збір'', а вказані Прокурором в клопотанні причини несплати судового збору не можуть вважатися поважними. При цьому апеляційний суд в ухвалах від 18.06.2019, від 11.07.2019 та від 29.07.2019 дав оцінку доводу Прокурора про обмежене фінансування витрат на сплату судового збору як такому, що не звільняє установу, яка фінансується за рахунок бюджетних асигнувань, від обов`язку своєчасно сплатити судовий збір. Таким чином, висновок апеляційного суду щодо підстав відмови в задоволенні клопотання Прокурора про звільнення від сплати судового збору є суперечливим і не дає однозначної відповіді щодо норми, яку застосував суд, оскільки норми статті 8 Закону України ''Про судовий збір'' в силу своєї імперативності виключають додаткові підстави для відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру чи звільнення від його сплати. 
У зазначених ухвалах апеляційний суд посилається як на частину першу статті 133 КАС, так і на статтю 8 Закону України ''Про судовий збір'', не зробивши висновок про застосування конкретної із них. Викладене має значення в контексті доводів Прокурора про підстави для звільнення від сплати судового збору, оскільки Прокурор також посилався на обставини в цій справі щодо звільнення судом від сплати судового збору за подання позовної заяви, відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги та касаційної скарги ТОВ ''Стейт Оіл'', фактичне звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 , засновника ТОВ ''Стейт Оіл'', який не є позивачем у справі. Цей довід Прокурора підтверджується матеріалами справи. Зокрема, за подання апеляційної скарги, за результатами розгляду якої ухвалено постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2018, ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 13'215,00 грн (а.с. 123, т. 163). Судовий збір в розмірі 44'490'937,50 грн, про необхідність сплати якого за подання апеляційної скарги зазначено в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018, апеляційний суд з ОСОБА_1 не стягнув, питання про звільнення його від сплати судового збору не вирішив. 
За таких обставин довід Прокурора про застосування при вирішенні питання про прийняття його заяви принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом підлягав оцінці і аргументованій відповіді, яку, однак, суд апеляційної інстанції не дав. 
Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом є однією із засад (принципів) адміністративного судочинства (пункт 2 частини третьої статті 2, стаття 8 КАС). У рішенні від 15.05.2008 у справі ''Надточій проти України'' (Nadtochiy v Ukraine, заява №7460/03) Європейський суд з прав людини розкриває принцип рівності сторін як одного із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду. З огляду на зазначені вище обставини щодо сплати судового збору іншими учасниками у цій справі відсутність в оскаржуваній Прокурором ухвалі відповіді на його довід може створити враження замовчування апеляційним судом цих обставин і поставити під сумнів, що правосуддя відбулося.
Обґрунтованість судового рішення, зазначення в ньому належним чином підстав, на яких воно ґрунтується, аргументованої відповіді на доводи сторін є складовою належного здійснення правосуддя (справа ''Проніна проти України'' (пункт 23) та ''Серявін та інші проти України'' (пункт 58)).
Будь-який не усунений сумнів, що правосуддя відбулося, виключає оцінку судового рішення як законного і обґрунтованого.
Залишаючи ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2019 без змін, Верховний Суд сумнів щодо дотримання апеляційним судом вимог статті 8 КАС не усунув. Посилання Суду на зміну правового регулювання питання про звільнення (розстрочення, відстрочення) сплати судового збору в обґрунтування оцінки доводу Прокурора про порушення судом апеляційної інстанції принципу рівності як недоречного є помилковим, оскільки станом на час звернення з апеляційною скаргою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , а.с. 107, т. 163) частина перша статті 8 Закону України ''Про судовий збір'' діяла у редакції Закону України від 03.10.2017 N2147-VIII, яким були встановлені умови відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, звільнення від сплати судового збору (зменшення розміру судового збору). До того ж, судовий збір, який ОСОБА_1 повинен був сплатити за подання апеляційної скарги, не був сплачений. 
Враховуючи наведене, порушення судом апеляційної інстанцій норм статті 242 КАС є підставою для скасування оскаржуваної Прокурором ухвали на направлення справи до апеляційного суду для продовження розгляду.

...........................

Є.А. Усенко,
Суддя Верховного Суду