Справа № 345/4203/19 
Провадження № 22-ц/4808/1002/20 
Головуючий у 1 інстанції Юрчак Л. Б. 
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (суддя-доповідач)                Мелінишин Г.П.
суддів:                                        Пнівчук О.В., Томин О.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду в складі судді Юрчака Л.Б., ухвалене 01 червня 2020 року в м. Калуші Івано-Франківської області, у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, 
в с т а н о в и в :
У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.
Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що сторони є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Калуського міськрайонного суду від 17 червня 2016 року шлюб між ними розірвано, з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн щомісячно. На даний час в зв`язку із зростанням цін на продукти харчування, одяг, комунальні послуги, ліки тощо змінився її майновий стан. При цьому також посилається на знецінення коштів внаслідок інфляції, постійне подорожчання усіх груп товарів для дітей та зміну її майнового стану в зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Крім того, змінились потреби дитини в фізичному та інтелектуальному розвитку, син відвідує секцію з плавання та хореографічний гурток, вивчає англійську мову. Це потребує значних матеріальних витрат, її ж заробітної плати недостатньо. Разом з тим відповідач є здоровою, працездатною особою, працює за кордоном та має можливість матеріально забезпечувати сина в значно більшому розмірі ніж ухвалено судом, підтвердженням чого є докази перерахунку аліментів у 2018 році в сумі 5 000,00 - 10 000,00 грн щомісячно. Натомість визначений судом розмір аліментів у 600,00 грн є нижчим за встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим за 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилаючись на зазначені обставини, просила збільшити розмір аліментів до 5 000,00 грн щомісячно.
Рішенням Калуського міськрайонного суду від 01 червня 2020 року позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів та стягнуто на утримання сина сторін ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 1800 грн щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Ухвалюючи рішення суд виходив з того, що з часу стягнення аліментів - червня 2016 року, у позивача змінилися обставини, які мають суттєве та істотне значення для визначення їх розміру. Зважаючи на розвиток і навчання сина, збільшуються витрати на його утримання, зокрема на придбання продуктів харчування, одягу тощо, які є необхідними для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Суд врахував матеріальний стан відповідача, фізичний стан здоров`я, працездатність, відсутність доказів щодо важкого матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я. Відтак дійшов висновку, що він спроможний сплачувати аліменти у збільшеному розмірі на утримання сина для його належного матеріального забезпечення.
Не погодившись з рішенням суду з підстав порушення норм матеріального та процесуального права ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вказує, що позовна заява від імені ОСОБА_2 подана до суду в період знаходження її за межами України, що підтверджується відповіддю Головного Центру обробки інформації Державної прикордонної служби. Документи на представництво її інтересів іншими особами на час подання позову відсутні. Тому, на думку апелянта, звернення позивача до суду першої інстанції відбулось з порушенням порядку, встановленого ЦПК.
Також судом не враховано, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 04 липня 2018 року у справі №536/1557/17-ц, від 12 вересня 2018 року у справі №459/2181/17-ц, Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі №632/580/17.
Натомість позивачем не долучено до матеріалів справи належних та допустимих доказів наявності у сторін змін, визначених статтею 192 СК, що обумовлюють можливість збільшення розміру аліментів. При цьому доводи про його відпочинок за кордоном, придбання транспортних засобів та нерухомого майна, отримання високої заробітної плати за кордоном не знайшли свого підтвердження відповідними доказами. Аналогічно не надано таких стосовно зміни матеріального стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я платника аліментів чи їх отримувача. Крім того, судом не враховано, що він не повинен доводити своє важке матеріальне становище, адже не звертався із позовом про зміну розміру аліментів шляхом їх зменшення.
Разом з тим матеріальний стан ОСОБА_2 суттєво покращився, підтвердженням чого є придбання нею 17 квітня 2018 року квартири в м. Калуші, а 07 березня 2020 року - автомобіля марки Nissan Tiida (1G) 2007 року випуску вартістю від 6 300,00 до 7 600,00 доларів США. Крім того вона постійно перебуває на заробітках в Чехії, де мінімальний розмір заробітної плати становить 700,00 євро. Про це свідчить те, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів вона постійно здійснює довготривалі виїзди за кордон. 
З огляду на вищезазначене просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Правом на подання відзиву ОСОБА_2 не скористалась.
В силу частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення місцевого суду не відповідає цим вимогам.
Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що сторони з 24 вересня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6 т.1). Рішенням Калуського міськрайонного суду від 17 червня 2016 року шлюб між ними розірвано. Сина ОСОБА_3 залишено проживати з матір`ю. Також з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі по 600,00 грн щомісячно, починаючи з 19 травня 2016 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7 т.1). 
Сторони не заперечують, що дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні.
З`ясовано, що на виконанні Яворівського РВДВС Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) знаходиться виконавче провадження №51858894, відкрите на підставі виконавчого листа №345/1731, виданого 17 червня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі 600,00 грн щомісячно. Як вбачається з листа старшого державного виконавця від 08 квітня 2020 року станом на 18 листопада 2019 року заборгованість по даному виконавчому провадженню відсутня, наявна переплата по сплаті аліментів в сумі 5 857,39 грн. Відповідно до розрахунку державного виконавця з серпня 2018 року аліменти нараховуються та стягуються у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с. 7-10 т.2).
Крім того, сама ОСОБА_2 підтвердила сплату аліментів відповідачем у вищому розмірі, ніж визначено рішенням суду, долучивши виписку по картковому рахунку (а.с. 10-16 т.1). Також визнала, що батько неодноразово возив сина на море та приймає участь в його утриманні.
Звертаючись до суду та обгрунтовуючи свої вимоги щодо збільшення розміру аліментів, стягуваних на утримання сина ОСОБА_3 , позивачка покликалась на зміну свого майнового стану в зв`язку з подорожчанням товарів та послуг, погіршенням стану здоров`я, значним збільшенням витрат на утримання дитини, пов`язаних з фізичним та інтелектуальним вихованням тощо. Надала докази щодо додаткових витрат, оскільки син з вересня 2018 року відвідував групові заняття з плавання в ТОВ «Акваторія-Калуш» (а.с. 9, 188 т.1). Відповідно вважала, що батько має змогу оплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки неодноразово перераховував їй суми, значно вищі ніж встановлені рішенням суду.
Крім того, під час розгляду справи надавала письмові пояснення та додала опубліковані світлини ОСОБА_1 в соціальній мережі Facebook які, на її думку, підтверджують його фінансову можливість двічі на рік відпочивати за кордоном. Також зазначила про придбання ним автомобіля, хоча право власності оформлено на його матір. 
Заперечуючи проти позову, сторона відповідача спростовувала інформацію про погіршення фінансового становища позивача. 
Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 04 січня 2020 року ОСОБА_2 14 квітня 2018 року згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Рожковецьким І.В., придбала однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 / (а.с. 49 т.1). 
Крім того за ОСОБА_2 07 березня 2020 року в ТСЦ №2641 зареєстровано автомобіль NISSAN-Tiida, 2007 року випуску, синього кольору, кузов № НОМЕР_1 , з видачею номерних знаків НОМЕР_2 . Наведена обставина підтверджується наданою на вимогу суду інформацією з РСЦ МВС в Івано-Франківській області (а.с. 25 т.2).
Відповідно до інформаційної довідки на №345/4203/19/5026/2020 від 10 березня 2020 року Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України з квітня 2016 по березень 2020 року ОСОБА_2 систематично здійснювала виїзди за межі України (а.с. 111 т.1).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13 березня 2020 року в ОСОБА_1 та його батька ОСОБА_4 на праві власності відсутнє будь-яке нерухоме майно. ОСОБА_5 (мати відповідача) на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія та номер НОМЕР_3 від 15 вересня 2014 належить земельна ділянка кадастровий номер 4625885200:13:001:0079 площею 0,9729 га для ведення особистого селянського господарства в с. Великі Гори Яворівського району Львівської області (а.с. 50, 144-146 т.1). З відповіді РСЦ МВС у Львівській області від 18 березня 2020 року, сформованої на підставі даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, встановлено, що за ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в період 2016-2020 років транспортні засоби не зареєстровані та не реєструвались (а.с.143 т.1). 
Відповідно до довідок Лозинської сільської ради від 02 січня 2020 року №2, 3, 4, 6 ОСОБА_1 зареєстрований та проживає зі своїми батьками в АДРЕСА_2 в будинку, що належить ОСОБА_6 . Земельної ділянки у власності чи користуванні в нього немає. Крім того після закінчення Лісотехнічного коледжу відповідач не працював, трудова книжка відсутня (51-53,55 т.1).
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною 1 статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровА`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
З огляду на вищенаведене, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Тобто, закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров`я, а відповідно до статей 12, 81 ЦПК України сторони повинні довести суду наявність цих обставин подавши відповідні докази.
Частина третя статті 12, частина перша статті 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Як передбачено статтями 79, 80 ЦПК достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Звернувшись до суду позивач, окрім посилання на збільшення цін всіх груп товарів, інших доказів погіршення свого чи покращення матеріального становища відповідача не навела. Посилання на відпочинок останнього за кордоном декілька разів на рік на підставі наданих нею фотографій є недоведеним, адже вказані докази не є належними та достовірними. 
Аналогічно не надано ОСОБА_2 доказів суттєвого погіршення свого матеріального становища, зміни сімейного стану або погіршення стану здоров`я після ухвалення судового рішення, що за положеннями статі 192 СК України є підставою для збільшення стягнутої суми аліментів. 
В матеріалах справи відсутні докази щодо офіційного працевлаштування відповідача за межами України і отримання ним   високих  заробітків, що підтверджує поліпшення його майнового стану. 
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При цьому стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 
Відповідно аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до цієї статті.
У частинах першій, другій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.
Тлумачення частини третьої статті 11 ЦК України свідчить, що правові норми самі по собі не можуть створювати суб`єктивних прав та обов`язків, оскільки необхідна наявність саме юридичного факту. Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості.
Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.
Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18 (провадження № 14-580цс19).
Таким чином, зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, а є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості.
Однак, на такі вимоги закону суд першої інстанції уваги не звернув.
Оскільки, позивачем не доведено, що після постановлення судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів змінились сімейне становище та матеріальний стан платника (покращився) або одержувача аліментів (погіршився), виникли інші обставини, що відіграють суттєву роль в житті сторін чи їх неповнолітнього сина, і що є підставою для збільшення розміру аліментів, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позову. 
Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для скасування рішення суду, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Таким чином апеляційну скаргу належить задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. 
Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
В силу положень частини сьомої статті 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено 1152,60 грн судового збору. 
Враховуючи, що предметом даного позову є збільшення розміру аліментів, стягуваних судом на утримання дитини, ОСОБА_2 на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. 
Відтак понесені відповідачем судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави. 
Оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа відноситься до малозначних в силу закону. А тому ухвалене в ній рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Калуського міськрайонного суду від 01 червня 2020 року скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів відмовити.
Компенсувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судові витрати в розмірі 1152,60 грн, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України. 

Головуючий                                                                        Г.П. Мелінишин
Судді:                                                                                О.В. Пнівчук
       О.О. Томин

Повний текст постанови виготовлено 02 вересня 2020 року.