Ухвала
Іменем України
4 вересня 2020 року
м. Київ
Провадження № 51-4144 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –        ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
 
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від                       28 лютого 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 28 травня 2020 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Захисник звернувся з касаційною скаргою, в якій просить змінити зазначені судові рішення та виправдати ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 289 КК України.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК України, крім іншого, у скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Підстави для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом, визначено у ст. 438 КПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК України при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення вимог закону, передбачені у                ч. 1 ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування судом касаційної інстанції, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Однак, в поданій скарзі захисником не наведено підстав, передбачених ст. 438 КПК України для зміни чи скасування постановлених судових рішень. Тобто, у ній не зазначено, які саме істотні порушення кримінального процесуального закону чи неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність допущено при розгляді кримінального провадження, які можуть бути предметом касаційного розгляду.
Також, захисником не зазначено, які саме порушення вимог закону допустив суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу в апеляційному порядку, не вказано які саме доводи апеляції не перевірив та на які з них не надав відповіді. 
Частиною 1 ст. 436 КПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
З урахуванням зазначеного, прохання захисника ОСОБА_4 щодо результатів розгляду касаційної скарги не узгоджується з вимогами ст. 436 КПК України. 
Відповідно до ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ст. 429 КПК України, суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху. 
Встановити  захиснику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги – 10 (десять днів) з дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                  ОСОБА_6