П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/645/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Воробйова І.А.  
Суддя-доповідач -  Матохнюк Д.Б.   
27 липня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Матохнюка Д.Б. 
суддів:  Шидловського В.Б.  Совгири Д. І. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення шкоди, 
В С Т А Н О В И В :
 у лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області (ГУ ДКС України у Вінницькій області) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання стягнути завдану шкоду в розмірі 1594, 81 грн.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.
Не погоджуючись з судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 07 червня 2019 року Барським районним судом Вінницької області в адміністративній справі №125/1292/17 прийнято рішення, яким частково задоволено позов ОСОБА_1 , а саме:
-скасовано постанову адміністративної комісії при виконкомі Барської міської ради Вінницької області у справі про адміністративне правопорушення від 13 грудня 2016 року за ст. 152 КУпАП;
- скасовано постанову головного державного виконавця Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Голюка Віталія Миколайовича про відкриття виконавчого провадження від 23 лютого 2017 року у виконавчому провадженні № 53463408 ;
- скасовано постанову головного державного виконавця Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Голюка Віталія Миколайовича про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13 травня 2017 року у виконавчому провадженні № 53463408.
За таких обставин, позивач звернувся до ГУ ДКС України у Вінницькій області щодо повернення коштів, стягнутих на виконання вказаних постанов на підставі рішення Барського районного суду Вінницької області від 07.06.2019 року у справі №125/1292/17.
Листом №13-28 5533 від 10. 12.2019 року відповідачем повернуто пакет документів без виконання. При цьому, управління вказало, що зі змісту рішення Барського районного суду Вінницької області від 07.06.2019 року в адміністративній справі №125/1292/17 не вбачається, що ним стягненуто чи повернуто на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 1594, 81 грн.
Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Так, механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення регламентується Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 (Порядок №845).
Пунктом 2 Порядку №845 визначено, що боржники - це визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання. 
Стягувачі - фізичні та юридичні особи, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів, державні органи (посадові особи) за рішеннями про стягнення коштів в дохід держави. 
Безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів. 
Виконавчі документи - оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно із п. 3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
При цьому, п. 6 Порядку №845 визначено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб:
-заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення);
- оригінал виконавчого документа;
- судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності);
- оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).
До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).
Відповідно до п.п. 8, 9 Порядку №845 органи Казначейства після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку:
-приймають їх до розгляду та реєструють відповідно до вимог організації діловодства. На заяві стягувача про виконання рішення про стягнення коштів (супровідному листі керівника відповідного органу державної виконавчої служби) зазначається дата надходження і вхідний номер;
- здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів;
- повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.
Орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли:
-виконавчий документ: не підлягає виконанню органом Казначейства; подано особою, що не має відповідних повноважень; пред`явлено до виконання з пропущенням установленого строку; не відповідає вимогам, передбаченим Законом України Про виконавче провадження;
- судове рішення про стягнення коштів не набрало законної сили, крім випадків, коли судове рішення про стягнення коштів допущено до негайного виконання в установленому законом порядку;
- боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень;
- суми коштів, зазначених у судовому рішенні про стягнення коштів, повернуті стягувачеві за поданням органу, що контролює справляння надходжень бюджету, або за рахунок таких коштів виконано грошові зобов`язання чи погашено податковий борг стягувача перед державним або місцевим бюджетом;
- стягувач узгодив відсутність зазначеної у виконавчому документі суми залишку невідшкодованого податку на додану вартість;
- стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;
- суми коштів, зазначені у виконавчому документі, перераховані боржником стягувачу;
- відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася;
- протягом місяця з дня звернення до стягувача для отримання додаткових відомостей для виконання рішення про стягнення коштів ним не надано таких відомостей органу Казначейства;
- рішення про стягнення коштів з одержувача бюджетних коштів не відповідає заходам, передбаченим бюджетною програмою;
- наявні інші передбачені законом випадки.
При цьому, п. 35 Порядку №845 визначено, що казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації):
-шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду;
- шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень;
- шкоди, заподіяної органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності;
- різниці між сумою коштів, що надійшли до державного бюджету від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, та сумою, встановленою у судовому рішенні;
-шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 36 Порядку №845 у разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з п. 35 цього Порядку стягувачі подають документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду.
Враховуючи викладене вище, стягувачем є фізична особа, на користь якої прийнято рішення про стягнення коштів та лише в разі подання, серед іншого, рішення про стягнення коштів/відшкодування шкоди з державного органу або виконавчого документу про стягнення/відшкодування таких (коштів), орган казначейства здійснює безспірне списання.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач просить стягнути шкоду в сумі 1594,81 грн. на підставі рішення Барського районного суду Вінницької області від 07.06.2019 року у справі №125/1292/17, однак вказаним рішенням лише скасовано постанови адміністративної комісії та державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження і звернення стягнення на пенсії. 
При цьому, даним судовим рішенням не вирішувалось питання про стягнення коштів на користь позивача, ані з адміністративної комісії при виконкомі Барської міської ради Вінницької області, ані з Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, що і не заперечується позивачем в апеляційній скарзі.
Таким чином, колегією суддів не встановлено обставин на підтвердження обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються  встановленими у справі обставинами.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги. 
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.
          
Головуючий	 	 	Матохнюк Д.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Шидловський В.Б.    Совгира Д. І.