ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.004675 пров. № А/857/2607/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:                                                    Кухтея Р.В.
суддів:                                                                      Носа С.П., Сеника Р.П.
з участю секретаря судового засідання:            Ігнатищ Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року (ухвалене головуючим-суддею Кедик М.В., час ухвалення судового рішення 15 год 28 хв у м. Львові, час складання повного тексту судового рішення 24 січня 2020 року) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Львівського електролампового заводу «Іскра» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Львівського електролампового заводу «Іскра» (далі – ТзОВ «ТД ЛЕЛЗ «Іскра», товариство, позивач) звернулося в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління (далі – ГУ) ДФС у Львівській області, правонаступником якого є ГУ ДПС у Львівській області (далі - ГУ ДПС у Львівській області, контролюючий орган, відповідач), від 02.09.2019 за №0012581411, №0012591411.
Позовна заява мотивована невідповідністю висновків контролюючого органу, викладених в акті документальної невиїзної перевірки фактичним обставинам та порушенням процедури та порядку проведення такої перевірки.  
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2020 позов було задоволено повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що перевірка позивача проводилася у зв`язку з отриманням листа від Львівської митниці ДФС від 29.07.2019 щодо порушення ТзОВ «ТД ЛЕЛЗ «Іскра» вимог ч.3 ст.48 Митного кодексу України (далі – МК України). При цьому, в ході перевірки використано інформацію центральної бази даних ЄАІС Держмитслужби України, АСМО «Інспектор», АІС «Податковий блок», АІС ОР, а також електронні копії документів, які наявні в АСМО «Інспектор», зокрема, електрона копія митної декларації від 09.07.2019 за №UA209140/2019/158550, електронні копії документів, які слугували підставою для митного оформлення товару, електронний інвойс, інформація, надіслана листом Львівської митниці ДФС від 29.07.2019. Вказує, що країна походження товару за митною декларацією від 09.07.2019 товариством не заявлялась. Відповідно до діючих на дату митного оформлення рішень/повідомлень Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі, товар підлягав оподаткуванню остаточним антидемпінговим митом. Стосовно доводів позивача про порушення процедури та порядку проведення перевірки зазначає, що спірні правовідносини стосувалися перевірки дотримання товариством вимог законодавства України з питань митної справи, порядок та підстави якої регламентовані МК України, яким не передбачено обов`язку контролюючого органу направляти керівнику відповідного підприємства копії наказу про її проведення. Додатково вказує на те, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню положення п.79.2 ст.79 ПК України, які визначають особливості проведення документальної невиїзної перевірки, оскільки дана норма регламентує порядок проведення перевірок з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх, передбачених цим Кодексом податків і зборів.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що Львівською митницею ДФС 05.07.2019 було скеровано відповідний запит до уповноважених органів країни експорту щодо підтвердження наданих товариством доказів країни походження товару. Проте, перевірка відповідачем була проведена без врахування відповіді на даний запит. Тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.  
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача Алеєксеєнко А.А., який підтримала апеляційну скаргу, представника позивача Вербенко Н.О., який просив відхилити апеляційну скаргу, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
З матеріалів справи видно, що у період з 08.08.2019 по 09.08.2019 ГУ ДФС у Львівській області було проведено документальну невиїзну перевірку ТзОВ «ТД ЛЕЛЗ «Іскра» (код ЄДРПОУ 39999745) дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення та сплати митних платежів за митною декларацією № UA209140/2019/158550 від 09.07.2019, за наслідками якої складено акт №1154/14.11/39999745 від 12.08.2019.
Перевіркою встановлено порушення вимог  ч.2 ст.43, п.п.2 ч.3 ст.44, п.3 ст.48, ч.1 ст.257, п.1 ч.1 ст.277, ст.278, ч.1 ст.279, ч.9 ст.280, ч.1 ст.286, п.п.1, 4 ч.1 ст.289, п.3 ст.296 МК України, п.8 ст.16 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» №330-ХІV від 22.12.1998 (далі – Закон №330-ХІV), рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі №АД-395/2018/4411-05 від 28.09.2018 про порушення та проведення перегляду антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну ламп розжарювання електричних загального призначення походженням з Китайської Народної Республіки, в результаті чого позивачем занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на загальну суму 64285,37 грн, а також п.п. «в» п.185.1 ст.185, п.187.8 ст.187, п.190.1 ст.190 ПК України, чим занижено базу оподаткування податку на додану вартість на загальну суму 12857,08 грн.
За наслідками перевірки, 02.09.2019 контролюючим органом були прийняті податкові повідомлення-рішення №0012581411, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання за платежем антидемпінгове мито в сумі 80356,71 грн, в тому числі 64285,37 грн за основним платежем та 16071,34 грн штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), №0012591411, яким визначено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів в сумі 16071,35 грн, в тому числі 12857,08 за основним платежем та 3214,27 грн штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що допущена позивачем помилка в декларації не свідчить про її умисність та наявність мети ухилення від сплати антидемпінгового мита, товариством було визнано помилку, в підтвердження чого надано докази на підтвердження того, що країною походження товару є Угорщина. При цьому, Львівська митниця ДФС не дочекавшись відповіді від уповноважених органів країни експорту, передала матеріали для проведення перевірки до ГУ ДФС у Львівській області, а відповідач, в свою чергу, до прийняття оспорюваних рішень не отримав належні та допустимі докази того, що ввезений товар відноситься до ламп розжарювання електричних загального призначення походженням з Китайської Народної Республіки. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Частиною першою статті 266 МК України на декларанта покладено обов`язок здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення, надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, у випадках, визначених цим Кодексом та ПК України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу, у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.
Згідно дефініції, наведеної у ч.1 ст.271 МК України, мито - це загальнодержавний податок, встановлений ПК України та цим Кодексом, який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно ч.2 ст.271 МК України, в Україні застосовуються такі види мита : 1) ввізне мито; 2) вивізне мито; 3) сезонне мито; 4) особливі види мита: спеціальне, антидемпінгове, компенсаційне, додатковий імпортний збір.
За змістом ч.1 ст.275 цього Кодексу, у випадках, передбачених законами України (якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України), з метою захисту економічних інтересів України та українських товаровиробників у разі ввезення товарів на митну територію України, незалежно від інших видів мита, можуть застосовуватися особливі види мита : 1) спеціальне мито; 2) антидемпінгове мито; 3) компенсаційне мито; 4) додатковий імпортний збір.
Відповідно до ч.4 ст.275 МК України, антидемпінгове мито встановлюється відповідно до Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» у разі ввезення на митну територію України товарів, які є об`єктом демпінгу, що заподіює шкоду або створює загрозу заподіяння шкоди національному товаровиробнику.
Згідно п.1, 2 ч.1 ст.1 Закону №330-ХІV, антидемпінгові заходи - попередні або остаточні заходи, що застосовуються відповідно до цього Закону під час або за результатами антидемпінгового розслідування; антидемпінгове мито (попереднє або остаточне) - особливий вид мита, що справляється у       разі       ввезення на митну територію країни імпорту товару, який є об`єктом застосування антидемпінгових заходів (попередніх або остаточних).
Відповідно до ч.8 ст.16 цього Закону, остаточне антидемпінгове мито сплачується за ставкою та на умовах, встановлених у відповідному рішенні Комісії про застосування остаточних антидемпінгових заходів. Остаточне антидемпінгове мито сплачується незалежно від сплати інших податків і зборів (обов`язкових платежів), у тому числі мита, які, як правило, справляються при імпорті в країну імпорту товарів.
Попереднє або остаточне антидемпінгове мито справляється за ставкою і на умовах, встановлених у відповідному рішенні Комісії про застосування антидемпінгових заходів. Зазначене мито сплачується незалежно від сплати інших податків і зборів(обов`язкових       платежів),       у       тому       числі       мита,       які, як правило, справляються при ввезенні на митну територію країни імпорту певних товарів. Щодо імпорту товару одним постачальником не можуть одночасно застосовуватися антидемпінгове та компенсаційне мито (ч.1, 2 ст.28 Закону №330-ХІV).
Міністерство публікує у газеті повідомлення про рішення, згідно з яким запроваджується справляння попереднього або остаточного антидемпінгового мита, рішення про прийняття зобов`язань експортера щодо припинення демпінгового імпорту або про припинення антидемпінгових розслідувань чи антидемпінгових процедур без застосування антидемпінгових заходів. З метою дотримання вимог щодо захисту конфіденційної інформації ці рішення повинні містити перелік експортерів, якщо це можливо, або заінтересованих країн, опис товару, резюме фактів і основні висновки щодо наявності демпінгу та шкоди. Копія рішення надсилається відомим заінтересованим сторонам.
Положення цієї частини застосовуються також до відповідних рішень про перегляди антидемпінгових заходів.
Положеннями ч.1 ст.257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.
Згідно п.1 ч.1 ст.277 МК України, об`єктами оподаткування митом є товари, митна вартість яких перевищує еквівалент 150 євро, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за межі митної території України підприємствами.
Статтею 278 МК України  передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.279 МК України, базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита є митна вартість товарів.
Товари, поміщені у митний режим імпорту, оподатковуються ввізним митом, якщо інше не передбачено законом, при дотриманні умов та обмежень, встановлених  главою 13 цього Кодексу (ч.1 ст.286 МК України).
За змістом п.1, 4 ч.1 ст.289 МК України, обов`язок зі сплати митних платежів виникає : у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України; після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки орган доходів і зборів самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов`язання.
Згідно п.15.1  ст.15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до п.п. «в» п.185.1 ст.85 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України.
Датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.
Згідно п.190.1 ст.190 ПК України, базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ МК України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.
Згідно митної декларації №UA209140/2019/158550 від 09.07.2019, задекларована країна походження товару №1 - «Лампи розжарення загального призначення прозорі, напругою 230В, потужністю 25Вт, з «цоколем E14Ms.», невідома.
Товар було ввезено відповідно до контракту №12/14-04 від 07.11.2016, укладеного між ТзОВ «ТД ЛЕЛЗ «Іскра» та фірмою FabrykaZarowek «HEL10S» Sp.z.o.o. 40-224 Katowice,ul. 1 Maja 11/13 POLAND. По даному товару до бюджету сплачено митних платежів на суму 27564,41 грн, зокрема, мито - 8613,88 грн (спосіб платежу - 01) та податок на додану вартість - 18950,53 грн.
Також, 25.07.2019 ТзОВ «ТД ЛЕЛЗ «Іскра» звернулося до начальника Львівської митниці ДФС із заявою про відновлення режиму вільної торгівлі та повернення сум митних платежів, у якій зазначено, що 09.07.2019 ТзОВ «ТД ЛЕЛЗ «Іскра»   на ВМО «Малехів» м/п «Північний» Львівської митниці ДФС було здійснено митне оформлення товарів за митною декларацією №UA209140/2019/158550, відповідно до якої перераховано до Державного бюджету України митних платежів, нарахованих   у відношенні товарів, що не мають підтвердження країни походження (номер товару у МД-2, сума сплаченого мита 8613,88 грн, сума сплаченого ПДВ 18950,53 грн). Під час випуску товарів у вільний обіг не була застосована преференція зі сплати ввізного мита у зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікату походження та належного оформленого інвойсу. Після завершення митного   оформлення товарів, ТзОВ «ТД ЛЕЛЗ «Іскра» отримало від експортера товару оригінал належного інвойсу FEIS/00017/2019 від 05.07.2019.
29.07.2019 Львівською митницею ДФС було направлено запит до ГУ ДФС у Львівській області про надання інформації для проведення перевірки у якому зазначило, що Львівська митниця ДФС вважає, що при митному оформленні   товару імпортер ТзОВ «ТД ЛЕЛЗ «Іскра» безпідставно уникнув сплати   антидемпінгового мита за ставкою в розмірі 74,63 % від митної вартості товару.
Листом ГУ ДФС у Львівській області №13128/10/13-70-19/42 від 08.08.2019 повідомило ТзОВ «ТД ЛЕЛЗ «Іскра», що керуючись ст.45 МК України та ст.32 Доповнення 1 «Щодо визначення поняття «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження в рамках Угоди, Львівською митницею буде здійснюватись подальша перевірка інвойсу FEIS/00017/2019 від 05.07.2019 шляхом скерування запиту до уповноважених органів країни експорту. Остаточне рішення про можливість відновлення режиму вільної торгівлі товару №1, випущеного у вільний обіг на митній території України згідно з митною декларацією №UA209140/2019/158550 від 09.07.2019 буде прийняте після отримання відповідної інформації від ДФС України.
У подальшому, ТзОВ «ТД ЛЕЛЗ «Іскра» звернулося до начальника Львівської митниці ДФС із заявою від 07.08.2019 про відновлення режиму вільної торгівлі та повернення сум митних платежів, у якій зокрема   просило   відповідно   до ст.259 МК України внести зміни у графу 34 митної декларації №UA209140/2019/158550, зокрема, у графі 34 зазначено країну походження 00, а повинно бути зазначено 34 ЕU. Додано інвойс від UNIVERSALTRADEKFT Угорщина про продаж товару Tes-Lamps.r.o. Чехія, лист від продавця та інвойс Tes-Lamps.r.o. Fabrykazarowek «HELIOS» Sp.z.o.o Польща.
Проте, листом №13567/10/13-70-19/42 від 16.08.2019, відповідач повідомив, що у митниці відсутні підстави для внесення змін до графи 34 митної декларації №UA 209140/2019/158550 від 09.07.2019, які впливають на застосування до товарів заходів тарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання ТзОВ «ТД ЛЕЛЗ «Іскра» помилки при поданні митної декларації №UA209140/2019/158550 від 09.07.2019, на підтвердження чого надано докази країни походження імпортованого товару Угорщини, зокрема, інвойс від UNIVERSALTRADEKFT Угорщина про продаж товару Tes-Lamps.r.o. Чехія, лист UNIVERSALTRADEKFT, Угорщина №155/05.07.2019 від 05.07.2019 та інвойс Tes-Lamps.r.o. Fabrykazarowek «HELIOS» Sp.z.o.o Польща.
Крім того, відповідач не заперечує того, що країна походження товару є Угорщина.
Поряд з тим, відповідачем не доведено обставин, які б засвідчували факт здійснення імпорту позивачем №1 - «Лампи розжарення загального призначення прозорі, напругою 230В, потужністю 25Вт, з «цоколем E14Ms.», походженням з Китайської Народної Республіки, тобто саме виробництва в зазначеній країні, в той час як компенсаційне мито у розглядуваному спорі встановлено саме для таких випадків.
Стосовно доводів контролюючого органу про те, що перевірка, предметом якої є  дотримання позивачем вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, була проведена відповідно до ст.ст.345, ст.351 МК України, жодним чином не спростовує доводів позивача про протиправність оспорюваних рішень, оскільки згідно п.5 ч.1 ст.352 МК України, посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані, зокрема, отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.
При цьому, судом першої інстанції було вірно зазначено, що Львівська митниця, не дочекавшись відповіді від уповноважених органів країни експорту, передала матеріали для проведення перевірки до ГУ ДФС у Львівській області, а контролюючий орган, в свою чергу провів документальну невиїзну перевірку позивача у період з 08.08.2019 по 09.08.2019 та будучи достовірно обізнаним про наявність такого запиту, прийняв оспорювані рішення, не перевіривши спірних обставин, які могли б бути встановлені відповіддю на запит.
Крім того, повідомлення №393 від 06.08.2019 про проведення у період з 08.08.2019 по 09.08.2019 ГУ ДФС у Львівській області документальної невиїзної перевірки ТзОВ «ТДЛЕЗ «Іскра» дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення та сплати митних платежів за митною декларацією №UA209140/2019/158550 від 09.07.2019, вручене представнику товариства лише 12.08.2019.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ТзОВ «ТДЛЕЗ «Іскра» не мало можливості надати докази на свій захист.
Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність оспорюваних податкових повідомлень-рішень та наявність підстав для їх скасування.
Згідно ч.1 ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.   
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, прийняте відповідно до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для її задоволення. 
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст.12, 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року по справі №1.380.2019.004675 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	С. П. Нос 	
 	 	Р. П. Сеник  	
Повне судове рішення складено 31.07.2020.