КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
  
Апеляційне провадження                                                                                                                                                                  
№ 22-ц/824/9100/2020                                                                     

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
12 серпня 2020 року                                                                      місто Київ
                                                                                               справа №759/9651/19                              
  
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:   головуючого судді: Борисової О.В.
                     суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.
                   
розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «СОВЕРЕН» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 лютого 2020 року, ухвалене під головуванням судді Ул`яновської О.В., повний текст рішення складено 22 лютого 2020 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «СОВЕРЕН» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -
     
                                              В С Т А Н О В И В:
 
У травні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 126069,20 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.
В мотивування вимог посилався на те, що 12 липня 2018 року в місті Києві на перехресті вул. М.Коаснова та бульвару А.Вернадського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю мотоцикла HARLEYDAVIDSON, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та мопеда Honda під керуванням         ОСОБА_1 , у результаті чого мотоцикл отримав механічні пошкодження. 
Вказував, що постановою Святошинського районного суду міста Києва від 15 квітня 2019 року відповідача визнано винним у скоєнні ДТП, провадження відносно нього закрито.
Зазначав, що відповідно до звіту №3997 про визначення вартості матерального збитку від 27 серпня 2018 рокувартість ремонту мотоцикла складає 168053,77грн. 
Позивач вказував на те, що на момент скоєння ДТП, мотоцикл HARLEY DAVIDSON був застрахований в ПрАТ «СК «СОВЕРЕН»відповідно до договору страхування від 10 липня 2018року.
Зазначав, що відповідно до страхового акту №04/19-06 Т від 05 квітня 2019 року позивач на вимогу потерпілої особи здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 126069,20 грн.
Посилався на те, що відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування», статей 993, 1187 ЦК України до позивача перейшло право вимоги до відповідача.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 12 лютого 2020 року у задоволенні позову ПрАТ «СК «СОВЕРЕН» відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач ПрАТ «СК «СОВЕРЕН» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що вартість проведеного ремонту не є завищеною, що підтверджується звітом №3997 про визначення вартості матеріального збитку від 27 серпня 2018 pоку, відповідно до якого загальна вартість відновлювального ремонту мотоцикла HARLEYDAVIDSON, д.н.з. НОМЕР_1 становить 168053,77 грн. 
Вказував, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції позбавив позивача права отримати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі, а саме у межах фактичних витрат, що суперечить нормам ст.ст.993, 1192 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування».
Зазначав, що відмова у позові на підставі того, що відповідача не викликано для  технічного огляду пошкодженого транспортного засобу є порушенням процесуальних прав позивача, оскільки відповідно до п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.
 Відзиву на апеляційну скаргу позивача до Київського апеляційного суду від відповідача не надійшло.
У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження
З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно з ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено обставин наявності у відповідача майна, достатнього для відшкодування шкоди, завданої в порядку регресу та того, що звіт, який надавний позивачем не відповідачє вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, а тому розмір матеріального збитку, завданого мотоциклу є недоведеним.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 12 липня 2018 близько 21 год. 04 хв.  ОСОБА_1 , керуючи мопедом Honda і рухаючись в місті Києві на перехресті вул. М. Краснова та бульваруА. Вернадського, в порушення вимог п.п.2.3 б, 16.11 ПДР при виїзді на нерегульоване перехрестя не був уважним, не надав перевагу в русі мотоциклу HARLEYDAVIDSON, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження. 
Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 15 квітня 2019 року провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.2 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.
З вказаної постанови вбачається, що ДТП сталося з вини ОСОБА_1 , який не мав права керувати мопедом Honda та не мав поліса обов`язкового страхування цивільно-правових відносин власників іноземних транспортних засобів.
Відповідно до п.4 ст.82 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до договору №1-180-005/18 страхування транспортного засобу від 10 липня 2018 року, мотоцикл HARLEY DAVIDSON, д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований в ПрАТ «СК «СОВЕРЕН», терміном дії договору з 10 липня 2018 року по 09 липня 2019 року, безумовна франшиза - 0,00 грн.
17 липня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «СОВЕРЕН» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.
Відповідно до звіту №3997 про визначення вартості матерального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 27 серпня 2018 року, складеного суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_3 вартість відновлювального ремонту мотоцикла HARLEYDAVIDSON, д.н.з. НОМЕР_1 складає 168053,77 грн., вартість матеріального збитку складає 115926, 41 грн.
Згідно акту виконаних робіт згідно рахунку №12022019/1 від 12 лютого 2019 року, складеного ФОП ОСОБА_4 загальна вартість виконаних робіт по ремонту мотоцикла HARLEY DAVIDSON, д.н.з. НОМЕР_1 становить 126069,20 грн.
На виконання умов договору №1-180-005/18 про страхування транспортного засобу від 10 липня 2018 року ПрАТ «СК «СОВЕРЕН» відповідно до страхового акту №04/19-06 Т від 05 квітня 2019 року сплатило ФОП ОСОБА_4 126069,20 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 05 квітня 2019 року №176, №2175.
Отже, сплативши страхове відшкодування, ПрАТ «СК «СОВЕРЕН» набуло право вимоги до особи, яка є винною у ДТП, внаслідок якого застрахований транспортний засіб отримав пошкодження.
Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з частиною 1 статті 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.
Відповідно до статті 1180 ЦК України шкода, завдана неповнолітньою особою після набуття нею повної цивільної дієздатності, відшкодовується цією особою самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи, яка набула повної цивільної дієздатності, майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони дали згоду на набуття нею повної цивільної дієздатності і не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Обов`язок цих осіб відшкодувати шкоду припиняється з досягненням особою, яка завдала шкоди, повноліття.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на час скоєння ДТП був неповнолітнім. Разом з тим, на час винесення Святошинським районним судом міста Києва постанови від 15 квітня 2019 року (ун. №759/5826/19, пр.№3/759/2738/19) та на час звернення позивача до суду з даним позовом відповідач досяг повноліття та набув повної цивільної дієздатності. 
Враховуючи, що вина відповідача у зіткненні транспортних засобів встановлена постановою у справі про адміністративне правопорушення і відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України  вказана обставина не підлягає доказуванню, та зважаючи на те, що після виплати страховиком страхового відшкодування до останнього перейшло право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, колегія суддів вважає, що завдана в результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода у розмірі 126069,20 грн. має бути відшкодована відповідачем.
В силу вимог ст.ст.12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідач у суді першої інстанції заперечував проти позову, вказуючи на те, що розмір шкоди він вважає завищеним. Також просив врахувати те, що він є студентом, доходів не отримує.
Разом з тим, відповідач належними і допустимими доказами не спростував розмір спричиненої шкоди, який був визначений у акті виконаних робіт згідно рахунку №12022019/1 від 12 лютого 2019 року, складеного                                   ФОП ОСОБА_4 , на підставі якого позивач відшкодував страхове відшкодування у розмірі 126069,20 грн., будь-яких клопотень не заявляв.
Посилання суду першої інстанції на те, що відповідача не було викликано для технічного огляду пошкодженого транспортного засобу, а тому звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, колегія суддів вважає помилковим, оскільки відповідно до п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Тобто вказані вимоги не є обов`язковими та визначаються на розсуд замовника дослідження.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції на вказані обставини не звернув уваги, не перевірив належним чином доводи сторін і не дав належної правової оцінки наявним у справі доказам, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача майнової шкоди, а тому рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову ПрАТ «СК «СОВЕРЕН».
Згідно з  ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Виходячи з положень ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 4802,50 грн.
Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-
 
                                                  П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «СОВЕРЕН» - задовольнити.
 
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нове.
 
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «СОВЕРЕН» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити.
 
Стягнути з ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «СОВЕРЕН», місцезнаходження: місто Київ, провулок Чеховський, 4, оф. 8, код ЄДРПОУ 25264645 майнову шкоду у розмірі 126069 грн. 20 коп. та судові витрати у розмірі 4802 грн. 50 коп. 
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
  
Головуючий:
 
Судді: