ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року 
м. Київ

Справа №  925/468/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратова І.Д.- головуючий, Губенко Н.М., Стратієнко Л.В., 

здійснивши перегляд у порядку письмового провадження   ухвали Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2020 (головуючий - Мартюк А.І., суддів - Владимиренко С.В., Майданевич А.Г.)

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик"

у справі за позовом   ОСОБА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:
1. Державного реєстратора Монастирищенської районної державної адміністрації Черкаської області,
2. ОСОБА_2 ;
3. ОСОБА_1 
про визнання недійсними рішень учасників загальних зборів товариства, визнання недійсним договору купівлі-продажу частки та скасування реєстраційних дій/записів в Єдиному державному реєстрі, 

В С Т А Н О В И В:

1.          Короткий зміст позовних вимог.
1.1.          У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик", в якому просив:

1)          визнати недійсним рішення загальних зборів учасників про виключення ОСОБА_1 зі складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю, оформлене протоколом від 29.01.2019 б/н;

2)          скасувати реєстраційну дію по внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про виключення ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" та про зменшення розміру статутного капіталу товариства з 50 000 000,00 грн до 27 500  000,00 грн;

3)          визнати недійсним рішення учасника загальних зборів ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" від 11.02.2019 б/н про приведення у відповідність статуту товариства до Закону України "Про товариства з обмеженою відповідальністю" шляхом внесення змін та затвердження нової редакції статуту ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик";

4)          визнати недійсним статут ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" в редакції, затвердженій рішенням учасника загальних зборів товариства від 11.02.2019 б/н;

5)          скасувати реєстраційну дію по внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про внесення змін та затвердження нової редакції статуту ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик", проведену на підставі рішення учасника загальних зборів ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" від 11.02.2019 року б/н;

6)          визнати недійсним акт приймання-передачі частини частки у статутному капіталі  ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" від 18.02.2019, відповідно до якого ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 прийняв частину частки у статутному капіталі товариства в розмірі 5%, що складає 1 375 000,00 грн (один мільйон триста сімдесят п`ять тисяч гривень);

7)          скасувати реєстраційну дію по внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про учасника ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" ОСОБА_2, як власника частки у статутному капіталі товариства в розмірі 5%, що складає 1 375 000,00 грн (один мільйон триста сімдесят п`ять тисяч гривень);

8)          визнати недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" від 21.02.2019 б/н про обрання одноосібним виконавчим органом товариства - директором ОСОБА_2;

9)          скасувати реєстраційну дію по внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про зміну/обрання виконавчого органу-директора ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" ОСОБА_2.

1.2.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення зборів учасників ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" від 29.01.2019 про виключення зі складу товариства позивача, якому належало 45% статутного капіталу, як учасника товариства, який має заборгованість із внесення вкладу, суперечить статті 14, частині 2 статті 15 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", статті 52 Закону України "Про господарські товариства", оскільки такі наслідки можуть застосуватися лише на стадії створення товариства, а не через 18,5 років після створення товариства. Крім того, позивач зазначає, що таке рішення потягло за собою зменшення розміру статутного капіталу та внесення відповідних змін до статуту товариства, тому відповідно до частини 2 статті 34 "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" таке рішення приймається трьома чвертями голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань, а згідно з частиною 5 цієї статті та пункту 6, 8 розділу V статуту рішення з цих питання приймаються одностайно, тобто всіма учасниками.

2.          Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо суті спору.
2.1.          Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.07.2019 у справі № 925/468/19 у задоволенні позову відмовлено повністю з мотивів недоведеності, безпідставності та необґрунтованості вимог.

2.2.          Суд першої інстанції виходив з того, що: 

2.2.1.          позивач належним чином повідомлявся про скликання загальних зборів учасників відповідача на 29.01.2019 та попереджався про необхідність внесення неоплаченої частки у статутний капітал товариства в розмірі 22 470 000 грн у встановлений строк; 

2.2.2.          29.01.2019 загальні збори учасників  були повноважними (правомочними) вирішувати питання про виключення учасника, оскільки згідно з рішенням Конституційного Суду України від 05.02.2013 №1-рп/2013 при вирішенні питання щодо достатньої кількості голосів (кворуму) для проведення загальних зборів учасників ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" підлягає врахуванню кількість голосів учасників, яка визначена пропорційно розміру реально внесених їх часток у статутний капітал на момент проведення загальних зборів 29.01.2019, а ОСОБА_1 станом на 29.01.2019 володів більше ніж 61,20 відсотками голосів на загальних зборах учасників товариства;  

2.2.3.          рішення про виключення позивача було прийнято одноголосно (іншим учасником ОСОБА_1 ), як того вимагає пункт 6 розділу V статуту товариства та без урахування голосів, що припадають на частку позивача - учасника, який має заборгованість перед товариством, що передбачено у частині 3 статті 15 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю";

2.2.4.          29.01.2019 на загальних зборах учасників товариства приймалось лише одне рішення про виключення позивача з числа учасників товариства та про уповноваження здійснити відповідні дії щодо державної реєстрації, а питання щодо затвердження нової редакції статуту товариства - не обговорювалось та рішення з цього питання не приймалось;

2.2.5.          позивач не зазначив, яким чином оспорюваний договір про передачу частки 5% в статутному капіталі від гр. ОСОБА_1 до гр. ОСОБА_2 від 18.02.2019 порушує його права та інтереси;  

2.3.          Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

2.4.          06.09.2019 Північний апеляційний господарський суд ухвалою відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.07.2019 у справі № 925/468/19. Апеляційний розгляд справи неоднарозово відкладався.

2.5.          15.07.2020 суд апеляційної інстанції постановив ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнав нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закрив провадження у справі.

3.          Короткий зміст та підстави заяви про забезпечення позову.
3.1.          09.04.2020, під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, позивач звернувся із заявою, в якій просив забезпечити його позов шляхом накладення арешту на все рухоме майно, яке на праві власності належить ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик", та нерухоме майно, а саме: 1) матеріальний склад з пожежним депо, площею 196,4 кв.м., розміщений за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, смт. Цибулів, вул. Гагаріна, 30-д; 2) дільниця теплотехнічного випробування парових котлів, площею 288,0 кв.м., розміщена за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, смт. Цибулів, вул. Гагаріна, 30Е; 3) виробничий цех №1, площею 4461,8 кв.м., розміщений за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, смт. Цибулів, вул. Гагаріна, 30-6; 4) нежиле приміщення, площею 78,5 кв.м., розміщене за адресою: Черкаська область, м. Монастирище, вул. Леніна, 122; 5) комплекс будівлі та споруди, монтажно-заготівельний цех з прибудовами, А: ґанок, 1; дільниця механічної обробки, Б; вимощення, II; вимощення, III; огорожа, 1; площею 2430,6 кв.м., розміщений за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, с. Нове Місто, вул. Леніна, 3;
6) комплекс будівлі та споруди, куди входить: механічно-складський цех, А-1; водонапірна башта, Б-1; склад, В-1; прохідна, Г-1; огорожа, 1; складський цех №3, Е-1; ворота, 2, площею 4 560,5 кв.м., розміщений за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, с. Нове Місто, вул. Леніна, 3-Б; 7) земельна ділянка 7123410100:02:001:1449, площею 0,646 га, розміщена за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, с. Нове Місто, вул. Леніна, 3; 8) земельна ділянка 7123410100:02:001:1448, площею 1,1891 га, розміщена за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, с. Нове Місто, вул. Леніна, 3-Б.

3.2.          Вказана заява мотивована тим, що:

3.2.1.          12.02.2019 інший учасник товариства, ОСОБА_1 , створив іншу юридичну особу - ТОВ "Котельний завод "Енергетик" (у подальшому корпоративні права були передані нерезиденту Австрії Компанії "Нет нью енерджі текнолоджіс АГ"), та за тією ж адресою, де знаходиться ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик".

3.2.2.          22.02.2019 ОСОБА_1 подав заяву про вихід з ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" з виплатою йому вартості його частки у розмірі 95 %. 

3.2.3.          З 27.02.2019 по 02.04.2020 на майно ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" було накладено арешт в межах виконавчого провадження щодо виконання рішення у справі № 925/942/18 про стягнення 2 652 080,00 грн на користь позивача. 

3.2.4.          26.04.2019 суд першої інстанції у цій справі відмовив у задоволенні заяви про про забезпечення позову з тих підстав, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

3.2.5.          02.04.2020, тобто у цей же день, коли була прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження та припинення чинності арешту майна боржника, учасник ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик", ОСОБА_2 , прийняв рішення про передачу ОСОБА_1 -  учаснику товариства, який вийшов зі складу учасників, нерухомого майна, що належало товариству. 

3.2.6.          03.04.2020 право власності на це нерухоме майно було зареєстроване за ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав.  

3.3.          Посилаючись на вказані обставини, заявник зазначає, що існує ризик виведення та відчуження нерухомого майна, що суттєво утруднить або  унеможливить поновлення порушених корпоративних прав позивача у разі задоволення позову у цій справі за апеляційною скаргою, оскільки у такому разі ймовірне судове рішення відновить лише статус позивача як учасника товариства, яке до моменту прийняття остаточного рішення у справі буде існувати формально без виробничих потужностей, нерухомого та рухомого майна, необхідних для здійснення господарської діяльності товариства.

4.          Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції, що оскаржується.
4.1.          13.04.2020 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено повністю. 

До набрання законної сили рішенням суду у справі № 925/468/19 накладено арешт на все рухоме майно, яке на праві власності належить ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик", та нерухоме майно: 1) матеріальний склад з пожежним депо, площею 196,4 кв.м., розміщений за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, смт. Цибулів, вул. Гагаріна, 30-д; 2) дільницю теплотехнічного випробування парових котлів, площею 288,0 кв.м., розміщену за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, смт. Цибулів, вул. Гагаріна, 30Е; 3) виробничий цех №1, площею 4461,8 кв.м., розміщений за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, смт. Цибулів, вул. Гагаріна, 30-6; 4) нежиле приміщення, площею 78,5 кв.м., розміщене за адресою: Черкаська область, м. Монастирище, вул. Леніна, 122; 5) комплекс будівлі та споруди, монтажно-заготівельний цех з прибудовами, А: ґанок, 1; дільниця механічної обробки, Б; вимощення, II; вимощення, III; огорожа, 1; площею 2430,6 кв.м., розміщений за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, с. Нове Місто, вул. Леніна, 3; 6) комплекс будівлі та споруди, куди входить: механічно-складський цех, А-1; водонапірна башта, Б-1; склад, В-1; прохідна, Г-1; огорожа, 1; складський цех №3, Е-1; ворота, 2, площею 4 560,5 кв.м., розміщений за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, с. Нове Місто, вул. Леніна, 3-Б; 7) земельну ділянку 7123410100:02:001:1449, площею 0,646 га, розміщену за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, с. Нове Місто, вул. Леніна, 3; 8) земельну ділянку 7123410100:02:001:1448, площею 1,1891 га, розміщену за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, с. Нове Місто, вул. Леніна, 3-Б. 

4.2.          Суд апеляційної інстанції виходив з того, що вжиті заходи забезпечення позову спрямовані передусім на запобігання подальшому порушенню прав позивача та забезпечення можливості реального судового захисту, оскільки  відповідачем здійснюється виведення з підприємства всього належного підприємству майна, без якого підприємство вже не зможе здійснювати свою господарську діяльність (виробництво котлів), а невжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачу приймати рішення та/або здійснювати дії, спрямовані на розпорядження та виведення з підприємства належного підприємству майна, не забезпечить реального захисту прав позивача у разі ухвалення рішення на користь останнього.

5.          Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та виклад позиції інших учасників справи.
5.1.          04.05.2020 ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" звернулося з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2020 у справі № 925/468/19. Підставами касаційного оскарженням є порушення норм статті 136, пункту 4 частини 5 та частин 9, 10 статті 137 Господарського процесуального кодексу України. Відповідач стверджує, що вимагаючи накладення арешту на майно належне господарському товариству, позивач вказував на створення іншим учасником товариства іншої юридичної особи. Утім прийняття таких заходів по своїй суті направлено на забезпечення інших позовних вимог, підстави виникнення яких можуть виникнути у майбутньому.

5.2.          Також ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" посилається на неврахування судом апеляційної інстанції висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 26.07.2018 у справі № 911/396/18.

5.3.          Інші учасники справи відзив на касаційну скаргу не подали. Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" в редакції Закону України від 30.03.2020 N 540-IX, закінчилися відповідно до Закону України від 18.06.2020 N 731-IX. Згідно з частиною 3 статті 295 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судових рішень (рішення).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

6.          Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосоване законодавство.
6.1.          Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

6.2.          Спір у справі, що розглядається, виник між учасником та юридичною особою щодо його виключення, як учасника, який має заборгованість із внесення вкладу. Окрім того, позивачем оспорюється правочин щодо відчуження учасником частину частки у статутному капіталі товариства третій особі. Тобто спір у справі виник з корпоративних відносин. 

6.3.          Відповідно до частини 5 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:

1)          проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору;

2)          емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства;

3)          участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;

4)          здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

6.4.          У даному випадку позов було забезпечено шляхом накладення арешту на рухоме, яке належало на праві власності відповідачу, а також нерухоме майно, право власності на яке 03.04.2020 було зареєстроване за ОСОБА_1 (тобто третьою особою у справі), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав.

6.5.          Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

6.6.          Згідно з частинами 4 та 10 цієї статті заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. 

6.7.          Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

6.8.          Беручи до уваги те, що майнові вимоги у цій справі не заявлялися, і позивач, як учасник товариства, не був та не є власником майна цього товариства, Верховний Суд вважає, що обраний судом апеляційної інстанції вид забезпечення позову - накладення арешту на майно, а тим більше на нерухоме майно, що на момент розгляду заяви вже було зареєстровано на праві власності за третьою особою, не є співмірним із заявленими позовними вимогами. 

6.9.          Обраний судом апеляційної інстанції вид забезпечення позову не перебуває у безпосередньому зв`язку з корпоративним спором, що розглядається, призводить до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, порушення прав іншого учасника господарського товариства, оскільки арештоване майно фактично було передано йому у власність в рахунок виплати частки у зв`язку з виходом з товариства, що суперечить частині 10 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

6.10.          У постанові від 26.07.2018 у справі № 911/396/18 Верховний Суд зазначав, що заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акту. Вимагаючи накладення арешту на майно належне господарському товариству, позивач вказував на створення відповідачем іншої юридичної особи. Утім прийняття таких заходів по своїй сутті направлено на забезпечення інших позовних вимог, підстави виникнення яких можуть виникнути або виникнуть у майбутньому, тобто подія порушення законних прав позивача або охоронюваних інтересів ще не відбулася (її виникнення носить імовірний характер). 

6.11.          Суд апеляційної інстанції за заявою учасника справи вжив заходи забезпечення позову у корпоративному спорі шляхом накладення арешту на майно без урахування висновку щодо застосування статті 137 Господарського процесуального кодексу України у подібних правовідносинах, викладеного у наведеній вище постанові Верховного Суду.

7.          Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги.
7.1.          Відповідно до частини 3 статті 304 Господарського процесуального кодексу України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. 

7.2.          Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

7.3.          Підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (частина 1 статті 311 Господарського процесуального кодексу).

7.4.          Суд апеляційної інстанції, постановивши ухвалу про забезпечення позову, допустив порушення пункту 1 частини 1, частин 4 та 10 статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

7.5.          Таким чином, касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду апеляційної інстанції - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, оскільки правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову в обраний судом спосіб відсутні.

8.          Розподіл судових витрат.

8.1.          Відповідно до статті 315 Господарського процесуального кодексу України у постанові суду касаційної інстанції повинен бути зазначений розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. 

8.2.          Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

8.3.          Враховуючи, що в даному випадку Верховний Суд задовольняє касаційну скаргу та приймає нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, судовий збір за розгляд касаційної скарги покладається на позивача.

Керуючись статтями 300, 301, частиною 3 статті 304, пунктом 3 частини 1 статті 308, статтями 311, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" задовольнити. 

Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2020 у справі № 925/468/19 скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" (код 31100615; 19100, Черкаська обл., м. Монастирище, вул. Соборна, будинок 3) 2102,00 грн судового збору за розгляд касаційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуючий   	 	І. Кондратова	
Судді   	 	Н. Губенко	
 	 	Л. Стратієнко