ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/870/20                                                Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/647/20                                        Подус Г.С.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                        Доповідач - Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

09 липня 2020 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ                - Кружиліної О.А.
за участю секретаря                                - Михайлюка А.В.
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності                 - ОСОБА_1 
захисника                                                - Бабич С.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,- 

в с т а н о в и в :

14 січня 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 140168 стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Згідно з вказаним протоколом 14 січня 2020 року о 2335 год. в м. Харкові по вул. Целіноградська, водій ОСОБА_2 рухався на автомобілі «ВАЗ 21703», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням «Alcotest Drager 6820» в присутності двох свідків на місці зупинки. Проба позитивна - 0,95 ‰ (проміле).
Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.
Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн на користь держави.
Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2020 року, прийняти нову постанову, якою провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в йог діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що постанова судді незаконна та необґрунтована, оскільки суддею не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи чим порушено норми матеріального та процесуального права.
За обставинами події зазначає, що 14 січня 2020 року автомобілем не керував, за кермом перебував його товариш ОСОБА_3 , у якого не було водійського посвідчення.
У зв`язку з чим він погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. В подальшому поліцейський склав протокол про адміністративне правопорушення з яким він не погодився.
Вказує, що повідомляв поліцейським, що може пройти експертизу, однак останні на це не реагували.
Вважає, що його огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейськими проведено з порушеннями вимог КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі за змістом - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, зокрема його не проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу, не надано сертифікат та не вручено акт огляду.
Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за його відсутністю позбавило його права скористатися своїми процесуальними правами.
Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що про день та час судового розгляду не знав, належним чином не повідомлявся, копію оскаржуваної постанови отримав 15 квітня 2020 року у приміщення районного суду.
Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Бабич С.С., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, допитавши свідка ОСОБА_4 апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що вчинене ним адміністративне правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України, що підтверджено зібраними доказами.
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП. 
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. 
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 розділу І Інструкції). 
Відповідно до пункту 7 розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (пункт 10 розділу ІІ Інструкції).
       Згідно з пунктом 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Судовим розглядом встановлено, що 14 січня 2020 року о 2335 год. в м. Харкові по вул. Целіноградська, 52, водій ОСОБА_2  керував автомобілем «ВАЗ 21703», д.н.з.  НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1  на стан алкогольного сп`яніння з його згоди проводився в присутності двох свідків із застосуванням приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6820». Результат огляду склав - 0,95 ‰.
Внаслідок чого поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 140168 від 14 січня 2020 року за порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.9 «а» ПДР України.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується:
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою до нього. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння  ОСОБА_1 проведеного за допомогою технічного засобу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» становив 0,95 ‰ алкоголю у видихаємому повітрі, тобто у 4,75 рази перевищує допустиму норму 0,2%0 (а.с. 2, 6); 
- письмовими поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які були залучені поліцейськими у якості свідків при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та засвідчили той факт, що 14 січня 2020 року водій ОСОБА_1 в їх присутності пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820». Результат огляду - 0,95 ‰ (а.с. 3,4); 
- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що поліцейський в присутності двох свідків пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. ОСОБА_1 погоджується пройти такий огляд. В подальшому на відеозаписі зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду за допомогою газоаналізатора за результатом якого показник алкоголю у видихаємому повітрі становив 0,95 %0. Бажання пройти огляд в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не виявив. Також на відеозаписі зафіксовано складання стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 10);
- даними про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, яке здійснено в порядку, передбаченому статтею 265-2, частиною 1 статті 266 КУпАП. Згідно з рапортом поліцейського автомобіль залишився на місці, оскільки він суттєво не перешкоджав транспортним засобам, що відповідає частини 3 статті 2652 КУпАП (а.с. 8).
Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція 2) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. 
ОСОБА_1 таким правом не скористався, письмових пояснень не надав, протокол підписав, копію протоколу отримав. Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних, керування автомобілем іншої особою, непогодження з проведеним оглядом не заявляв та на відеозаписі не зафіксовано. 
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції, Інструкції 2, поліцейськими дотримано.
З огляду на викладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 140168 від 14 січня 2020 року стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам статті 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції 2.
При апеляційному перегляді справи, судом апеляційної інстанції допитаний свідок ОСОБА_4 , який пояснив апеляційному суду, що 14 січня 2020 року він разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 поїхали в м. Харків на автомобілі який належить батькам ОСОБА_1 . Автомобілем керував ОСОБА_3 . Після того, як ОСОБА_3 не впорався з керуванням та пошкодив колесо, до них одразу під`їхали поліцейські. Бачив як ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння та поліцейські сказали, що він випив. 
Надані пояснення свідка ОСОБА_4 , апеляційний суд розцінює критично та до уваги не приймає, оскільки він є товаришем ОСОБА_1 і може бути заінтересованим в уникненні ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.
Крім того, пояснення свідка ОСОБА_4 не узгоджуються з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського на якому зафіксовано, що ОСОБА_4 був присутнім при складанні адміністративного матеріалу стосовно ОСОБА_1 та про керування автомобілем ОСОБА_3 поліцейським не повідомляв.
Також апеляційний враховує, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази в розумінні вимог статті 251 КУпАП про керування автомобілем «ВАЗ 21703», д.н.з. НОМЕР_1 саме ОСОБА_3 
ОСОБА_1 після складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення не звертався до правоохоронних органів з заявою про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення та безпідставне складання поліцейськими стосовно нього протоколу серії ОБ № 140168 від 14 січня 2020 року.
Апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП. 
Дослідивши зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 апеляційний суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував не знайшли свого обґрунтованого підтвердження та повністю спростовуються дослідженими доказами наявними в матеріалах справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейськими його огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушенням вимог КУпАП, Інструкції та порядку, апеляційний суд до уваги не приймає з огляду на таке.

Положеннями статті 267 КУпАП визначено порядок оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до яких відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.
Заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не оскаржував.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 повідомляв поліцейському, що він може пройти огляд в медичному закладі на що поліцейський не реагував є безпідставні та до уваги апеляційним судом не приймаються, оскільки згідно відеозапису з нагрудних камер поліцейських пройти такий огляд ОСОБА_1 виявив бажання лише після оформлення поліцейськими відносно нього матеріалів про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про розгляд справи за відсутністю ОСОБА_1 не спростовують висновків судді про вчинення ним адміністративного правопорушення при цьому, апеляційний суд зазначає наступне. 
Справа про адміністративне правопорушення в провадженні районного суду перебувала з 23 січня 2020 року. 
Районний суд вживав заходів для повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду в порядку, передбаченому статтею 2772 КУпАП на адресу яку він надав поліцейськими під час оформлення адміністративних матеріалів.
ОСОБА_1 судову кореспонденцію не отримував, рухом справи не цікавився, до суду не з`являвся.
Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення.
Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.
Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади. 
Суд першої інстанції розглянувши справу за відсутністю ОСОБА_1 обґрунтував та навів мотиви такого розгляду, з якими погоджується апеляційний суд.
Враховуючи вищевикладене, під час перегляду постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2020 року за доводами апеляційної скарги  ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, та підстав для скасування постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2020 року не вбачає.
Керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 252, 256, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.
Поновити  ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2020 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                        О.А. Кружиліна