ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року 
м. Київ
справа №812/625/17
касаційне провадження №К/9901/42244/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шипуліної Т.М.,
суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.08.2017 (головуючий суддя - Сухарьок М.Г.; судді: Блохін А.А., Гаврищук Т.Г.) у справі № 812/625/17 за позовом Приватного акціонерного товариства «Регенерат» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Регенерат» звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.04.2017               № 0000371400.
Луганський окружний адміністративний суд постановою від 08.06.2017 у задоволенні адміністративного позову відмовив, дійшовши, зокрема, висновку про те, що обов`язковими підставами для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов`язань, визначених відповідно до Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), є знаходження суб`єкта господарювання на території проведення антитерористичної операції та наявність у нього сертифіката Торгово-промислової палати України, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору). Проте, позивачем під час вирішення спору такого сертифіката Торгово-промислової палати України не представлено.
Донецький апеляційний адміністративний суд постановою від 02.08.2017 постанову Луганського окружного адміністративного суду від 08.06.2017 скасував та прийняв нову, якою адміністративний позов задовольнив. 
Головне управління ДФС у Луганській області звернулось до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.08.2017 та залишити в силі постанову Луганського окружного адміністративного суду від 08.06.2017.
В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судом норм матеріального права, а саме: статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII.
При цьому наголошує на обов`язковій наявності в платника сертифіката Торгово-промислової палати України, який підтверджує наявність обставин непереборної сили (форс-мажору).  
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що контролюючим органом здійснено документальну позапланову невиїзну перевірку Приватного акціонерного товариства «Регенерат» з питань дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічним контрактом від 14.01.2015 № 3р, укладеним з Відкритим акціонерним товариством «Беларусьрезинотехніка» (Республіка Білорусь), за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, результати якої оформлено актом від 30.03.2017 № 75/12-32-14-02-13373004.
Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у зв`язку з перевищенням законодавчо встановлених термінів надходження виручки в іноземній валюті за експортований товар за контрактом від 14.01.2015 № 3р, укладеним з Відкритим акціонерним товариством «Беларусьрезинотехніка» (Республіка Білорусь), у сумі 400000,00 руб. РФ на 23 календарних дні з 20.04.2015 по 12.05.2015, у сумі           250000,00 руб. РФ на 35 календарних днів з 13.05.2015 по 16.06.2015, у сумі  200000,00 руб. РФ на 1 календарний день - 17.06.2015, у сумі 100000,00 руб. РФ на                                 1 календарний  день - 18.06.2015.
На підставі зазначеного акта перевірки Головним управлінням ДФС у Луганській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.04.2017 № 0000371400, згідно з яким застосовано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства в розмірі 22816,51 грн.
За змістом статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.
Водночас цією нормою передбачено, що Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.
Так, Правлінням Національного банку України прийнято постанови від 03.03.2015           № 160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» та від 03.06.2015 № 354 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», пунктом 1 яких встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).
Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.
Зазначений Указ Президента України набрав чинності 14.04.2014.
Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII визначено, що періодом проведення антитерористичної операції є час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.
Отже, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014. Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України Президентом України не приймався, тобто період проведення антитерористичної операції триває.
На виконання вимог Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких в охоплений перевіркою період здійснювалась антитерористична операція, до якого, зокрема, включено м. Лисичанськ, Луганської області, де знаходиться Приватне акціонерне товариство «Регенерат».
За таких обставин висновок суду апеляційної інстанції про те, що оскільки позивач в охоплений перевіркою період здійснював діяльність на території проведення антитерористичної операції, то в Головного управління ДФС у Луганській області були відсутні правові підстави для нарахування йому пені в порядку статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994            № 185/94-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права. 
Доводи відповідача, підтримані судом першої інстанції, щодо необхідності подання товариством у спірному випадку сертифіката Торгово-промислової палати України на підтвердження форс-мажорних обставин суд відхиляє з огляду на те, що частиною першою статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) єдиною підставою для звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності за порушення термінів розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом визначено здійснення таким суб`єктом діяльності на території проведення антитерористичної операції. Додаткових умов вказана стаття не містить.
З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосував норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Головного управління ДФС у Луганській області без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін. 
Керуючись частиною другою розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15.01.2020 № 460-IX, статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області залишити без задоволення.
Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.08.2017 у справі № 812/625/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду:                                                                            Т.М. Шипуліна

                                                                                                    Л.І. Бившева
                                                                                                    
                                                                                                                В.В. Хохуляк