ПОСТАНОВА 
Іменем України
17 вересня 2020 року                                                         м. Кропивницький
справа № 389/405/20
провадження № 22-ц/4809/1191/20 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової Л.М., Карпенка О.Л.
за участі секретаря - Тимошенко Т.О.,
учасники справи:
       позивач - ОСОБА_1 ,
       відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Знам`янська агропромислова компанія»,
       розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Знам`янська агропромислова компанія» на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 червня 2020 року у складі судді Українського В.В. і

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Знам`янська агропромислова компанія» (далі - ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія») та просила розірвати договір оренди землі, укладений між нею та ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія», який зареєстрований 01.07.2018 державним реєстратором Богданівської сільської ради Свириденком А. М. за № 26844942, та повернути земельну ділянку.
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 5, 1623 га, що розташована на території с. Дмитрівки Знам`янського району Кіровоградської області.
Згідно договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія», зареєстрованого 01.07.2018 державним реєстратором Богданівської сільської ради Кіровоградської області Свириденком А. М. за № 26844942, позивач передала земельну ділянку в оренду строком на 13 років.
Відповідно до п. 5 та п. 5.5. вказаного договору відповідач зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 7 % від нормативної грошової оцінки ділянки до 31 грудня відповідного року.
Позивач вважає, що відповідач порушив свої зобов`язання, прострочивши виплату орендної плати за користування земельною ділянкою в 2019 році, що є невиконанням обов`язків, передбачених договором та, як наслідок, підставою для розірвання договору.
Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 червня 2020 року позов задоволено.
Розірвано договір оренди земельної ділянки розміром 5,1623 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3522281500:02:002:1045, укладений між ОСОБА_1 і ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія», зареєстрований 01.07.2018 державним реєстратором Богданіської сільської ради Свириденком А. М. за № 26844942.
Зобов`язано ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія» повернути  ОСОБА_1  земельну ділянку з кадастровим номером 3522281500:02:002:1045.
Стягнуто з ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія» на користь  ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп.
Рішення суду мотивоване тим, що згідно відомостей з державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів № 33257 від 03.02.2020 встановлено, що ОСОБА_1 не отримувала орендну плату від відповідача за користування земельною ділянкою за 2019 рік.
Суд першої інстанції дійшов висновку про істотність порушення ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія» умов договору оренди землі від 01.07.2018 в частині сплати орендної плати за використання земельної ділянки, передбаченої договором оренди землі.
В апеляційній скарзі адвокат Ткаченко С. В., який представляє інтереси ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія», просить скасувати рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 червня 2020 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, оскільки судом першої інстанції порушено процесуальні норми.
Під час розгляду справи судом першої інстанції, представником відповідача, з метою дотримування правил запровадженого карантину та ненаражання себе та інших людей на небезпеку, подавались заяви про відкладення розгляду справи під час дії карантину на території України, оскільки коронавірусна хвороба призводить навіть до летальних випадків.
Суд першої інстанції в порушення вимог Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не направляв судових повісток відповідачу.
11.06.2020 представник відповідача, дізнавшись про те, що буде засідання, подав заяву про відкладення розгляду справи, оскільки карантин продовжувався і кількість захворілих на коронавірусну інфекцію не зменшувалась.
25.06.2020, після виходу бухгалтерії ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія» з дистанційної роботи у зв'язку з послабленням карантину, було підготовлено докази отримання позивачем орендної плати і додано до відзиву, який було направлено позивачу та до суду.
Під час ознайомлення з матеріалами справи, представнику відповідача стало відомо, що рішення по справі прийнято та задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .
Внаслідок наведеного, відповідача було позбавлено можливості подати відзив на позовну заяву та докази, якими спростовуються доводи позивача, тим самим порушено процесуальні права відповідача і, як наслідок, ухвалено необґрунтоване рішення.
Окрім того, відповідач не погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що відповідач не отримувала орендну плату від відповідача за 2019 рік, оскільки орендна плата за земельну ділянки виплачується своєчасно.
Відповідачем в повному обсязі виконуються обов`язки по виплаті орендної плати за користування земельною ділянкою, адже позивачу було виплачено орендну плату в 2018 році в повному обсязі та на її прохання у 2018 році їй виплачено наперед за 2019 рік.
Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
В судовому засіданні апеляційного суду представники відповідача адвокат Ткаченко С. В. та адвокат Смельняк О. М. підтримали доводи апеляційної скарги.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з судовою повісткою.
Відповідно до положень ч.1 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Оскільки позивач про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, суд вирішив розглянути справу без її участі, що відповідає положенням ст.372 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.
Судом першої інстанції встановлено, що  між ОСОБА_1 та ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія» укладено договір оренди земельної ділянки розміром 5,1623 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 3522281500:02:002:1045, який зареєстрований 01.07.2018 Державним реєстратором Богданіської сільської ради Свириденком Андрієм Михайловичем за № 26844942. 
Відповідно до вказаного договору ОСОБА_1 надала в оренду ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія» земельну ділянку з кадастровим номером 3522281500:02:002:1045, яка належить позивачеві на праві власності відповідально до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 288865, виданого на підставі розпорядження голови Знам`янської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 16 лютого 2009 року за № 79-р.
Відповідно до п. 5 та 5.5 Договору оренди землі відповідач зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 7% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, не пізніше 31 грудня кожного року.
Згідно відомостей з державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів № 33257 від 03.02.2020 встановлено, що ОСОБА_1 не отримувала орендну плату від відповідача за користування земельною ділянкою за 2019 рік.
Згідно повідомлення Укрпошти ТОВ «Агропромислова компанія» отримала заяву про розірвання договору оренди земельної ділянки (а. с. 10).
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем істотно порушено умови договору оренди землі від 01.07.2018 в частині сплати орендної плати за використання земельної ділянки, передбаченої договором оренди землі.
Проте повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитися неможна з огляду на таке.
Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Статтями 627, 629 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. 
Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» (далі - Закон).
Згідно з ст. 13 Закону договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 15 Закону (в редакції, чинній на момент укладення договору оренди земельної ділянки) істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
За змістом ст. 21 Закону, орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. 
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону, орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати.
Згідно ч. 1 ст. 32 Закону, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Підставою для припинення права користування земельною ділянкою, в тому числі, є систематична несплата орендної плати (п. «д» ч. 1 ст.141 Земельного кодексу України (далі - ЗК України)).
Відповідно до положень частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Тлумачення зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа.
Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постановах від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12, від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс16, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 5,1623 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Кіровоградської області, Знам`янського району, Дмитрівської сільської ради, за межами населеного пункту, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ 288865 (а. с. 7)
Між ОСОБА_1 , як орендодавцем, та ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія», як орендарем, укладено договір оренди земельної ділянки б/н (далі - Договір), за яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий номер 3522281500:02:002:1045, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області (а. с. 4-6).
Копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 129899475 від 05.07.2018 підтверджується, що вказаний договір був зареєстрований 01 липня 2018 року державним реєстратором Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області Свириденком А. М. (а. с. 8).
За умовами Договору (п. 2.3. Договору) нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 156 098 грн.
Договір сторонами укладено на 13 (тринадцять) років (п. 3.1. Договору).
Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і становить 10 926 грн 86 коп з урахуванням податків на кожен рік дії Договору. Часткові розрахунки по орендній платі по Договору оренди землі в натуральній формі чи у виді надання робіт чи послуг можуть здійснюватись за домовленістю між орендарем та орендодавцем за узгодженими між ними цінами (п. 5 Договору).
Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням річного індексу споживчих цін на товари і послуги (грудень до грудня попереднього року) за рік, що передує року, за який проводиться виплата орендної плати, який визначається Державною службою статистики України (п. 5.4.).
Орендар вносить орендну плату один раз на рік до 31 грудня року, а у рік в якому укладено цей Договір, пропорційно фактичній кількості календарних днів оренди. Джерелом сплати орендної плати є врожай, вирощений орендарем на земельній ділянці або доходи одержані від його продажу (п. 5.5. Договору).
Орендодавець повинен звернутися до орендаря за отриманням орендної плати до 25 грудня року, в якому здійснюється виплата орендної плати. Орендар не несе відповідальності за порушення внесення орендної плати, якщо орендодавець не звертався до орендаря за отриманням орендної плати або звернувся із запізненням (п. 5.6. Договору).
Звертаючись до суду з позовом до ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія» про розірвання договору оренди ОСОБА_1 зазначала, що відповідач порушив свої зобов`язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою в 2019 році.
В обґрунтування позовних вимог, позивач надала копію квитанції про направлення листа-претензії від 18 грудня 2019 року та копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, який підтверджує отримання листа відповідачем 23 грудня 2019 року (а. с. 9-10). 
Позивачем також надано копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів в період з 01.01.2019 по 30.09.2019 № 33257 від 03.02.2020, з аналізу якої, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 не отримувала орендну плату від відповідача за користування земельною ділянкою за 2019 рік (а. с. 43).
Матеріали справи не містять доказів того, що позивач зверталась до орендаря до 25 грудня за сплатою орендної плати в інших, крім 2019 року, роках та доказів того що вона не отримувала орендну плату за роки, інші ніж 2019 рік.
Суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, поклавши в основу рішення суду пояснення надані позивачем в судовому засіданні, що відповідач не виконує належним чином умови договору оренди землі в частині своєчасної сплати орендної плати з 2018 року.
Змістом позовної заяви підтверджується, що ОСОБА_1 обґрунтовувала свої вимоги лише несвоєчасною сплатою їй відповідачем орендної плати за 2019 рік.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що оскільки підставою для припинення права користування земельною ділянкою (розірвання договору оренди землі) є систематична несплата (несвоєчасна сплата) орендної плати, а доводи позовних вимог зводяться до того, що відповідач несвоєчасно сплатив орендну плату лише за один рік, тобто відсутня систематичність, позовні вимоги про розірвання договору оренди землі задоволенню не підлягають.
Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За подання апеляційної скарги ТОВ «Знам`янська агропромислова компанія» сплатило 2 102 грн судового збору, які підлягають стягненню на його користь з позивача.
Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Знам`янська агропромислова компанія» задовольнити.
       Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 червня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Знам`янська агропромислова компанія» про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Знам`янська агропромислова компанія» (Код ЄДРПОУ 31885335) 2102 грн судових витрат.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.
       Повний текст постанови складено 18.09.2020.

Головуючий суддя                  С. І. Мурашко 

Судді С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко