запорізький апеляційний суд

 
Провадження №33/807/385/20	Головуючий у 1-й інстанції Бульба О.М.	
Єдиний унікальний №316/776/20	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія - ст.44-3 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       12 червня 2020 року                                                 м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 05 травня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 24.03.2020 року о 08.00 год. біля прохідної ЗАТЕС у м.Енергодар Запорізької області, проводив масовий збір громадян, у якому прийняло участь приблизно 30 осіб. Своїми умисними діями ОСОБА_1 порушив підпункт 2 пункт 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2».
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одної тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.
Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд порушив вимоги ст.268 КУпАП, розглянув справу без його участі, оскільки жодних повісток він не отримував, та жодних доказів, щоб прямо вказували про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП немає. 
Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням.
Згідно ст. 280 КУпАП,  при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова № 211) на всій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» (далі Постанова № 392) установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARSCoV-2, з 22 травня 2020 року до 22 червня 2020 року на території вказаних у цій Постанові регіонів із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого Постановою № 211. Постановою № 392 передбачено низку обмежень, зокрема проведення масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів з кількістю учасників більше ніж 10 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, навчально-тренувальних зборів спортсменів національних збірних команд України з олімпійських, неолімпійських, національних видів спорту та видів спорту осіб з інвалідністю, навчально-тренувального процесу спортсменів командних ігрових видів спорту професійних спортивних клубів.
Водночас аналіз Постанови № 392 дозволяє суду зробити висновок про наявність у ній певних норм, сутність і практична реалізація яких, на переконання суду не відповідають Конституції України, зокрема обмеження права на мирні зібрання, передбачене підпунктом 5 пункту 3 Постанови № 392. 
Відповідно до статті 39 Конституції України громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування.
Обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку – з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей. По суті, Конституція України дозволяє обмежувати право громадян на мирні зібрання, разом з тим передбачає порядок та умови, за дотримання яких можливе таке обмеження. Однак установлення громадянам України обмеження на мирні зібрання, масові заходи шляхом прийняття Постанови № 392 містить ознаки невідповідності Конституції України. 
Отже, обмеження цього права не могло бути здійснено шляхом прийняття рішення органу виконавчої влади.
Крім того, в матеріалах справи, відсутні будь-які підтвердження того, що саме ОСОБА_1 проводив та був організатором цього зібрання. 
Тобто, твердження поліцейського, що ОСОБА_1 проводив масовий захід, є безпідставними, оскільки до матеріалів справи не долучено належних доказів, які підтверджували факт правопорушення. 
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про безпідставність прийнятої суддею районного суду постанови щодо визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з чим вказане судове рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити. 
Постанову судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 05 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 в цій справі скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого  ст. 44-3 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                 О.С. Гончар
Дата документу  Справа № 316/776/20