ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Справа № 33/807/263/20 Головуючий в 1-й інстанції – Бахаєв І.М.
Єдиний унікальний № 937/14/20 Доповідач в 2-й інстанції – Фомін В.А.
Категорія - ст.124 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
21 серпня 2020 року                                                 м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення – ОСОБА_1 , іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та його представника адвоката Цимбалюка М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно, в режимі відеоконференції з Веселівським районним судом Запорізької області та Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 лютого 2020 року стосовно ОСОБА_1 , та з клопотанням про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 лютого 2020 року провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Як зазначено в постанові, 02 січня 2020 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 379769 від 31 грудня 2019 року ОСОБА_1 , 31 грудня 2019 року, о 16 год. 45 хв, в м. Мелітополі на регульовану перехресті вул. Ломоносова та вул. Гризодубової, керуючи автомобілем ВАЗ 2106, н/з НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Ломоносова, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофору не надав дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо, скоїв зіткнення з автомобілем ОРЕL VЕСТRА н/з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушено п.16.6 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі механічно пошкоджені, завдано матеріальні збитки, постраждалих осіб немає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі, не повідомивши його належним чином, не надав йому можливості надати пояснення, які мають суттєве значення для прийняття законного рішення.
Вважає, що у вчиненні ДТП винний саме ОСОБА_1 , оскільки останнім було порушено п.п.10.1, 16.6 ПДР України. Зазначає, що не мав технічної можливості зупинитися не вдаючись до екстреного гальмування.
Також зазначає, що про день та час розгляду справи не був повідомлений належним чином, не був присутній в судовому засіданні, копію постанови отримав 12.03.2020 року, апеляційна скарга була подана 23.03.2020 року, а тому вважає строк на апеляційне оскарження постанови пропущеним з поважних причин.
Враховуючи викладене, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати постанову районного суду, постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_1 із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не приймав участі при розгляді справи, не зміг реалізувати своє право на захист, надати суду пояснення, копію постанови отримав 12.03.2020 року, апеляційна скарга була подана 23.03.2020 року, суд апеляційної інстанції, керуючись верховенством права, доходить висновку, що наведені у клопотанні обставини можна визнати як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, та надати можливість ОСОБА_2 скористатись своїми правами, а тому вказаний строк підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновки суду, викладені в постанові щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є обґрунтованими і відповідають дослідженим доказам у справі, яким суддя надала відповідну правову оцінку.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений через порушення останнім пункту 16.6 ПДР України, яким передбачено, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Диспозиція ст.124 КУпАП є бланкетною, а саме вказує на порушення певних правил дорожнього руху учасниками дорожнього руху.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що 31.12.2019 року о 16 год. 45 хв. в м. Мелітополі на регульовану перехресті вул. Ломоносова та вул. Гризодубової, керуючи автомобілем ВАЗ 2106, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофору, він завчасно подав сигнал повороту ліворуч та зменшив швидкість, перед початком повороту ліворуч переконався в безпеці для інших учасників руху, зустрічних автомобілів не було, коли він вже повертав ліворуч, на великій швидкості водій автомобіля ОРЕL, який рухався у зустрічному напрямку прямо продовжив рух на жовтий сигнал світлофора та скоїв зіткнення з його автомобілем.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 надав аналогічні показання.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 свою провину у вчиненні ДТП також не визнав та пояснив, що він керував автомобілем ОРЕL VЕСТRА н/з НОМЕР_2 по вулиці Ломоносова у м. Мелітополі. Перед перехрестям з вулицею Гризодубової він впевнився, що горить зелений сигнал світлофору та продовжив рух. Також додав, що на перехрестя виїхав на миготливий зелений сигнал світлофору і закінчував проїзд перехрестя.

У судовому засіданні був переглянутий диск з відеозаписом вказаних подій, відповідно до якого було встановлено, що 31.12.2019 року о 16 год. 45 хв. в м. Мелітополі на регульованому перехресті вул. Ломоносова та вул. Гризодубової ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106, н/з НОМЕР_1 , повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофору, він завчасно подав сигнал повороту ліворуч та зменшив швидкість. Перед початком повороту ліворуч переконався в безпеці руху та коли вже повертав ліворуч в його автомобіль в`їхав автомобіль ОРЕL VЕСТRА н/з НОМЕР_2 . Також з вказаного відеозапису вбачається, що водій автомобіля ОРЕL ОСОБА_2 рухався у зустрічному напрямку та виїхав на перехресті на жовтий сигнал світлофору, який відповідно до п.п. г п.8.7.3 ПДР України забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Проаналізувавши відеозапис подій 31.12.2019 року, а також наявні у справі докази у їх сукупності, розглядаючи справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що порушення ОСОБА_1 пункту 16.6 ПДР України стало причиною ДТП, суд першої інстанції вірно зазначив у постанові, що переконливих доказів вини ОСОБА_1 у порушенні пункту 16.6 ПДР України в матеріалах справи немає, а тому прийняте судом рішення щодо закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 через відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є обґрунтованим.
Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Оскільки всі сумніви мають тлумачитись на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, а саме пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, протокол про адміністративне правопорушення, який наявний в матеріалах справи, схему місця ДТП та фото таблицю до неї, пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , враховуючи розташування транспортних засобів після ДТП, місце зіткнення автомобілів та їх пошкодження, а також відеозапис вказаних подій, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що наявні у справі докази у їх сукупності, свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки суд першої інстанції дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та дійшов правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вказані висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративні правопорушення містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Таким чином доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 , правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 лютого 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 лютого 2020 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду В.А. Фомін
Дата документу  Справа № 937/14/20