УХВАЛА

09 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 420/5843/19
адміністративне провадження № К/9901/15676/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів: Губської О.А., Мартинюк Н.М
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2020 року у справі №420/5843/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії 
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив скасувати рішення Головного  управління Державної  міграційної  служби України в Одеській області  від  12 серпня 2019 року  №361223  про  скасування дозволу  на імміграцію в Україну громадянину Молдови ОСОБА_1 та зобов`язати відповідача поновити дію посвідки на постійне  проживання. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішення Головного управління ДМС в Одеській області від 12 серпня 2019 року №361223 про скасування дозволу на імміграцію в Україну є незаконним та таким, що порушує його права. Вказав, що службове недбальство особи, яка документувала його посвідкою та, нібито, необґрунтовано прийняла рішення про надання позивачу дозволу на імміграцію, руйнує його особисте та сімейне життя, при цьому позивач вже більше двох років постійно проживає та працює на території Україні, є одруженим, має двох дітей, один з яких за територіальною підставою є громадянином України. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2020 року, позовні вимоги задоволено. Скасовано  рішення  Головного  управління Державної   міграційної   служби України в Одеській області  від  12 серпня 2019 року №361223  про  скасування  дозволу   на імміграцію  в  Україну  громадянину  Молдови ОСОБА_1 , зобов`язано  Головне управління Державної   міграційної   служби України в Одеській області  поновити позивачу дію посвідки  на  постійне  проживання.
Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що ГУ ДМС України в Одеській області не надано доказів отримання позивачем дозволу на імміграцію в Україну на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність, а також відсутні докази, що іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, що є підставами для скасування дозволу, відповідно до пункту 1, пункту 5, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про імміграцію».
У поданій касаційній скарзі представник відповідача з посиланням на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 30 вересня 2016 року №1402-VIII гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Однак, пункт 2 частини п`ятої вказаної статті КАС України передбачає, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 11 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.
З оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги вбачається, що позивач є громадянином Молдови та звернувся до суду з позовом про визнання протиправним рішення відповідача про скасування дозволу на імміграцію.  
Отже, спірні правовідносини виникли щодо перебування іноземця на території України. 
Як вбачається з рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року зазначену справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак ухвалені у цій справі рішення касаційному оскарженню не підлягають.
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовної практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Отже, зміст вказаних норм та проведений аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у розглядуваному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Отже, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2020 року у справі №420/5843/19.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	М.В. Білак О.А. Губська   Н.М. Мартинюк