ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/781/20 Справа № 932/5832/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 серпня 2020 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Курпіль А.М. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2020 року, якою: 
        ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
       визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
       за участю:
       особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
       адвоката - Курпіль А.М., 

В С Т А Н О В И В : 
       Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2020 року,  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Стягнуто на користь держави 420 гривні 40 копійок судового збору.
       Так, судом встановлено, що 15 березня 2020 року о 01.15 год. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21063» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався на ж/м. Тополя-1, буд. 24, в м. Дніпро, в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведено в КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР». Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Курпіль А.М. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
        В обґрунтування апеляційної скарги, адвокат Курпіль А.М. зазначив, що постанова суду першої інстанції є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. 
       На думку апелянта, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів проходження ОСОБА_1 огляду на місці зупинки чи його відмови від такого огляду чи заперечення проти результатів такого огляду. 
       Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД №193251/0730637560, складений 06 травня 2020 року, натомість подія, яка інкримінується ОСОБА_1 мала місце 15 березня 2020 року. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення в порушення вимог ст. 254 КУпАП було складено через два місяці після скоєння правопорушення.
       Також апелянт вказує, що висновок № 1273, складено 24.03.2020 р. лікарем КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_2 , в той час як мав бути складений 15 березня 2020 року - в день коли ОСОБА_1 був доставлений даного медичного закладу для проходження огляду. Вважає, що медичний огляд є недійсний, оскільки був проведений в порушення приписів ч. ч. 1-5 ст. 255 КУпАП. 
       Крім того, адвокат зазначив, що рапорт працівника поліції не є належним та допустимим доказом скоєння ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, оскільки, як вбачається із самого рапорту та протоколу серії БД № 193251/0730637560 від 06.05.2020 р., ОСОБА_3 не входив до числа осіб, що 15.03.2020 р. зупиняли траспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Відповідно, він сам не пересвідчився, чи дійсно у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, вказані в протоколі та рапорті.
       У судовому засіданні адвокат Курпіль А.М. підтримав апеляційну скаргу, заявив клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність. 
        ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити клопотання свого захисника.
       Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягаю задоволенню з наступних підстав.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що викладений в постанові суду висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи. 
       Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна - є безпідставними.
       Не визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі, а саме: 
       - протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 193251/0730637560 від 06.05.2020 року, відповідно до якого 15 березня 2020 року о 01.15 год. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21063» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався на ж/м. Тополя-1, буд. 24, в м. Дніпро, в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведено в КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР». Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1);
       - висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1273 від 24.03.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (а.с. 2); 
       - рапортом інспектора патрульної поліції (а.с. 4).        
       Вказані письмові докази є чіткими, узгоджуються між собою та в матеріалах справи відсутні докази, які б їх спростовували. 
       Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів на думку апеляційного суду відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, у своїй сукупності є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Доводи апеляційної скарги адвоката Курпіль А.М. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо недійсності складеного висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1273 від 24.03.2020 року, апеляційний суд вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.
       Під час апеляційного провадження істотних порушень положення ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженої спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735, які б могли потягнути докази недопустимими, не виявлено.
       Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
       Вирішуючи клопотання захисника Курпіль А.М. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.
       До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність, за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння.
       Після набрання чинності зазначеного вище закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння було виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
       Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Зазначені положення кореспондуються з положеннями частини другої ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
       Виходячи із цих положень, до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили правопорушення у виді керування транспортними засобами у стані наркотичного сп`яніння має бути застосований закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.
       Особи, які до 01 липня 2020 року вчинили правопорушення у виді керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння, не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності за ст. 286-1 КК України, адже Законом було посилено юридичну відповідальність і замість адміністративної відповідальності було передбачено кримінальну відповідальність, яка є найбільш суворою за змістом державного примусу та правовими наслідками. Так, на відміну від ст. 130 КУпАП у редакції від 07 липня 2016 року, згідно з якою за керування транспортними засобами у стані наркотичного сп`яніння, каралось штрафом у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, санкція ст. 286-1 КК передбачає покарання у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
       Таким чином, підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП відсутня. Згідно з цим пунктом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.
       В цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до ст. 130 КУпАП юридична відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння була не скасована, а навпаки посилена.
       Інших доводів апеляційна скарга адвоката Курпіль А.М. та ОСОБА_1 не містить.
       При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.
       Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи. 
       Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду - без змін.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання адвоката Курпіль А.М. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність - відмовити.
Апеляційну скаргу адвоката Курпіль А.М. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2020 року, відносно ОСОБА_1 , -  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                                           О.Ю. Іванченко