УКРАЇНА

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

                                                         
 
П О С Т А Н О В А
Іменем України
 
31 серпня 2020 року м. Київ 
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду - Дзюбін В.В.,
 
за участю захисника - адвоката Гончар Л.В.,
 
переглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду  матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника Гончар Людмили Вікторівни на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року, 
у с т а н о в и в:
 
Цією постановою судді місцевого суду: 
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - 
          
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та провадження в справі на підставі п. 7 ст. 247 КпАП України щодо нього закрите в зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. 
 
Постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у порушенні учасником дорожнього руху (водієм) правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
 
Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, правопорушення вчинене за таких обставин.
17.01.2020 року о 08:40 годині на мосту "Патона" в м. Києві водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "БМВ", знак державної реєстрації НОМЕР_1 , порушивши вимоги п. п. 12.1, 13.1 ПДР України, проявив неуважність,   не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем марки "Део", знак державної реєстрації НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який за інерцією зіткнувся з автомобілем марки       "Фольксваген", знак державної реєстрації НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який теж за інерцією зіткнувся з автомобілем марки "Тойота", знак державної реєстрації НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_4 , що спричинило пошкодження зазначених транспортних засобів. 
В апеляційній скарзі адвокат Гончар Л.В., яка діє у захист прав і законних інтересів ОСОБА_1 , вважаючи постанову судді місцевого суду незаконною та необґрунтованою, просить: постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2020 року скасувати та провадження стосовно нього в справі на підставі      п. 1 ст. 247 КпАП України закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. 
На обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник Гончар Л.В., вважаючи висновки судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даної ДТП помилковими, необгрунтованими наявними в матеріалах справи доказами й такими, що не відповідають дійсним обставинам ДТП та свідчать про безпідставне притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.
ОСОБА_1 у засідання апеляційної інстанції не прибув, при цьому належним чином повідомлявся про день, час і місце апеляційного розгляду даної справи /а. с. 64, 67-68/, проте не повідомив причин своєї неявки.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 294 КпАП України, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
При цьому суд у справах даної категорії не наділений повноваженнями щодо розшуку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та вжив усіх можливих заходів для завчасного повідомлення апелянта про дату, час і місце апеляційного розгляду.
До цього ж, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий                 і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується               з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року ЄСПЛ у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається,    в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 зазначеної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року в справі "Смірнова проти України").
На переконання суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 мав достатньо часу для захисту своїх прав і законних інтересів у даній справі.
За таких обстави, керуючись ст. 268 КпАП України, суд апеляційної інстанції вважає можливим розглянути цю справу за відсутністю ОСОБА_1 на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи, про що не заперечувала захисник Гончар Людмила Вікторівна. 
 Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскарженої постанови та доводів, викладених в апеляційній скарзі захисником Гончар Л.В.; вислухавши пояснення апелянта, яка підтримала апеляційну скаргу за наведених         у ній обставин; вивчивши та перевіривши матеріали адміністративної справи, обміркувавши та оцінивши доводи скарги, викладені апелянтом, - суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає за таких підстав.
Винуватість у порушенні водієм ОСОБА_1 , як учасником дорожнього руху, правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів за обставин, встановлених у постанові, доведена наявними у справі належними та допустимими доказами, ретельно дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, яким суддею місцевого суду надано об`єктивну оцінку.
При цьому суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість водія ОСОБА_1              у порушенні вимог п. п. 12.1, 13.1  ПДР України, який проявив неуважність,              не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем марки "Део", знак державної реєстрації НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який за інерцією зіткнувся з автомобілем марки       "Фольксваген", знак державної реєстрації НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який теж за інерцією зіткнувся з автомобілем марки "Тойота", знак державної реєстрації НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_4 , що спричинило пошкодження зазначених транспортних засобів.
За таких обставин, дії водія ОСОБА_1 знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної ДТП та наслідками, що за її результатами настали.
Кваліфікація дій ОСОБА_1 суддею місцевого суду за       ст. 124 КпАП України - є правильною. 
Доводи апеляційної скарги захисника Гончар Л.В., що ОСОБА_1 у даній дорожній ситуації будь-яких вимог ПДР України не порушував, а дана ДТП сталася   з вини водія автомобіля марки "Део", знак державної реєстрації НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , з чим не погодився в постанові й суддя місцевого суду, суд апеляційної інстанції також уважає такими, що є надуманими та неспроможними, оскільки не грунтуються на зібраних в справі доказах, а, навпаки, суперечать їм.   
 
Отже, вимоги апеляційної скарги захисника Гончар Л.В. про скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження в справі за відсутністю         в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого        ст. 124 КпАП України, суд апеляційної інстанції вважає - безпідставними.
Таким чином, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 7, 245, 251, 252, 268, 280, 283 КпАП України та прийшов до обгрунтованого висновку про визнання водія ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КпАП України.
Враховуючи той факт, що на момент розгляду даної справи закінчились строки, передбачені ч. 2 ст. 38 КпАП України, - провадження в ній підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КпАП України, про що правильно прийняв рішення суддя місцевого суду. 
Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов остаточного висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги.  
 
Керуючись ст. 294 КпАП України, Київський апеляційний суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
 Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 12 червня            2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
 
Апеляційну скаргу захисника Гончар Людмили Вікторівни, яка діє у захист прав і законних інтересів ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

                    Суддя
             Київського апеляційного суду                                                 В. В. Д з ю б і н