Ухвала
Іменем України 
8 вересня 2020 року
м. Київ
 
Справа № 522/13809/20
Провадження № 51 – 3889 впс 20
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого                                                                       ОСОБА_1 ,
суддів                                                                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання                                     ОСОБА_4 ,
прокурора                                                                          ОСОБА_5 ,
обвинуваченого                                                                ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого                                           ОСОБА_7 ,
представника потерпілих                                             ОСОБА_8 ,
 
розглянув клопотання захисника ОСОБА_7 про направлення матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018161500001215 від 25 травня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 263 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
 
Суть питання та встановлені судом обставини
 
До Верховного Суду надійшло клопотаннязахисника ОСОБА_7 про направлення матеріалів кримінального провадження № 12018161500001215 від 25 травня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 263 КК України із Приморського районного суду м. Одеси до Шевченківського районного суду м. Києва.
 
Клопотання мотивовано тим, що на території м. Одеса щодо ОСОБА_6 протягом першого півріччя 2018 року відбулося 3 злочинних посягання на життя і здоров`я. Крім цього, 31 серпня 2020 року біля будівлі Приморського районного суду м. Одеси було скоєно чергову спробу нападу на нього. За вказаними фактами відкрито кримінальні провадження, а відносно ОСОБА_6 застосовано заходи безпеки. На думку захисника, загроза життю та неможливість забезпечити захист його клієнта в м. Одесі  не сприятимуть оперативному та ефективному досягненню завдань кримінального провадження.
 
Крім цього, 31 серпня 2020 року було заявлено відвід колегії суддів Приморського районного суду м. Одеси, у зв`язку з чим неможливо утворити склад суду для розгляду вказаного кримінального провадження.
 
У зв`язку з викладеним, просить передати кримінальне провадження № 12018161500001215 з Приморського районного суду м. Одеси до Шевченківського районного суду м. Києва.
 
Позиції інших учасників судового провадження 
 
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 клопотання підтримали, просили його задовольнити та, у зв`язку із існуванням виключних обставин, передати кримінальне провадження № 12018161500001215 з Приморського районного суду м. Одеси до Шевченківського районного суду м. Києва.
 
Прокурор ОСОБА_5 та представник потерпілих ОСОБА_8 клопотання не підтримали, вважають його необґрунтованим та таким, що не містить визначених законом причин, які б слугували підставою для передачі кримінального провадження до іншого суду.
 
Мотиви Суду
 
Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права .
 
Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
 
За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.
 
Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).
 
Положеннями ст. 32 КПК України встановлено правила територіальної підсудності, за якими, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.
 
Під місцем вчинення злочину слід розуміти передбачену диспозицією кримінально-правової норми ознаку об`єктивної сторони складу злочину, яка характеризує певну територію , де суб`єкт, під час перебування на ній, вчинив передбачену кримінальним законом дію або бездіяльність.
 
Так, Судом встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12018161500001215 був скерований до Приморського районного суду м. Одеси, за місцем вчинення  злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що узгоджується з вимогами КПК України.
 
Стаття 34 КПК України визначає окремі самостійні випадки, коли кримінальне провадження може буде передано на законних підставах до іншого суду для розгляду.
 
Абзац другий вказаної норми визначає виняткові випадки, у разі наявності яких кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду.
 
Захисник ОСОБА_7 зазначає, що підставою для передачі кримінального провадження відносно ОСОБА_6 з Приморського районного суду м. Одеси до Шевченківського районного суду м. Києва є наявність виключних обставин,  а саме загроза життю та здоров`ю обвинуваченого внаслідок скоєння на нього нападів. Таким чином захисник посилається на обставину, яка не передбачена абз.2 ч 1 ст. 34 КПК України.
 
Суд звертає увагу, що процесуальним законом визначається не тільки можливість передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду за наявності виняткових обставин, але й чітко зазначається перелік судів, куди воно може бути передано: за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків.
 
В даному випадку захисник просить передати кримінальне провадження до Шевченківського районного суду м. Києва, тобто до суду, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, що не узгоджується із положеннями абз. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України. Шевченківський районний суд м. Києва не є судом за місцем проживання  ні обвинуваченого,  ні більшості потерпілих або свідків.
 
Таким чином, Шевченківський районний суд м. Києва не може бути судом, визначеним законом для розгляду вказаного кримінального провадження.
 
Що стосується виняткових обставин, на які посилається захисник ОСОБА_7 , та з огляду на які кримінальне провадження необхідно передати до іншого суду, слід вказати наступне.
 
Зі змісту клопотання вбачається, що підставою для звернення є загроза життю і здоров`ю ОСОБА_6 та неможливість забезпечити його захист в м. Одеса.
 
Однак, Законом України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» чітко визначено правову основу забезпечення безпеки, органи, які її забезпечують та коло осіб, до яких такі заходи застосовується.
 
Забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя(ст. 1 закону). 
 
Верховний Суд, як найвищий суд у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, не наділений  правом, зокрема шляхом передачі кримінального провадження з одного суду до іншого, підміняти повноваження  правоохоронних органів  по забезпеченню безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві.
 
Також, Суд звертає увагу, що обставини  наведені у клопотанні вже були предметом розгляду Верховним Судом, який ухвалою від 25 серпня 2020 року відмовив у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про направлення матеріалів кримінального провадження № 12018161500001215 з Приморського районного суду м. Одеси до іншого суду, який знаходиться на території м. Києва. 
 
Нових обставин, які можуть слугувати підставою для передачі кримінального провадження та які Суд мав би взяти до уваги, захисником не наведено, а тому колегія суддів слідує позиції, яка висловлена попереднім складом колегії.
 
Доводи про те, що у зв`язку із заявленим 31 серпня 2020 року відводом колегії суддів Приморського районного суду м. Одеси неможливо утворити склад суду для розгляду вказаного кримінального провадження, Суд не приймає до уваги з огляду на таке.
 
Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України передбачено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду.
 
Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції, а питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду .
 
Підстав для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також для направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого Судом не встановлено.
 
З огляду на викладене, клопотання захисника не містить обґрунтованих підстав для визнання його доводів винятковими та з яких вбачалася б неможливість забезпечення виконання завдань кримінального провадження Приморським районним судом м. Одеси.
 
Враховуючи викладене та керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд вважає, що клопотання захисника про передачу кримінального провадження не підлягає задоволенню. 
 
З цих підстав Суд постановив:
 
Клопотання захисника ОСОБА_7 про направлення матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018161500001215 від 25 травня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 263 КК України, із Приморського районного суду м. Одеси до Шевченківського районного суду м. Києва залишити без задоволення.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                                ОСОБА_10