У Х В А Л А        
 
07 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 755/4041/19
провадження № 61-12236ск20  
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року усправіза позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
встановив:
У березні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до           ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі                        46 195, 65 грн, в якості відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі              15 000, 00 грн, понесені судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 18 750, 00 грн та витрати пов`язані із залученням спеціалістів, експертів та проведення експертизи в розмірі 8 600, 00 грн.
На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 05 серпня 2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Хюндай», державний номерний знак  НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Порш», державний номерний знак  НОМЕР_2 під керуванням   ОСОБА_1 . Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від               05 жовтня 2018 року ОСОБА_1 визнано виним та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача, на момент ДТП, застрахована у Публічномуакціонерному товаристві«Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта»). 13 листопада 2018 року, 24 січня 2019 року та             14 лютого 2019 року позивач отримала від страхової компанії ПАТ НАСК «Оранта» виплату страхового відшкодування у розмірі 100 000, 00 грн, тобто в межах ліміту відповідальності встановленого згідно Договору страхування. Тому, відповідач як безпосередньо винна особа у ДТП, зобов`язаний відшкодувати позивачу завдану майнову шкоду, як різницю між завданою шкодою та виплатою страхового відшкодування          ПАТ «НАСК «Оранта» у розмірі 46 195, 65 грн. Протиправними та винними діями відповідача, позивачу була завдана моральна шкода, яка виразилася у пережитому страху за життя та здоров`я, а також у стресі, пов`язаному із самими фактом ДТП. Після зіткнення автомобілем, позивач перебувала в шоковому стані, злякавшись за своє життя та здоров`я. Для цілей відшкодування відповідачем моральної шкоди, позивач оцінює її в розмірі               15 000, 00 грн.
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 28 січня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000, 00 грн. Вирішено питання судових витрат.
Постановою Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року вказане рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення майнової шкоди, витрат пов`язаних із проведенням оцінки майна, проведенням експертизи та судових витрат скасовано, і ухваленов цій частині нове судове рішення.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 майновушкоду у розмірі 46 195 , 65 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 витрати пов`язані із проведенням експертного дослідження у розмірі 7 000, 00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 витрати пов`язані із проведенням оцінки майна у розмірі 1 600, 00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 750,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 судові витрати у розмірі          1 963, 62 грн. В іншій частині рішення суду залишенобез змін.
13 серпня 2020 року ОСОБА_1  надіслав засобами поштового зв`язку до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року, в якій просив скасувати оскаржуване судове рішення тазалишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;      б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 102 грн.
Ціна позову в цій справі становить 61 195, 65 грн (46 195, 65 грн +                                15 000, 00 грн), що станом на 01 січня 2020 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 250 =             525 500 грн).
У касаційній скарзі відсутні посилання на вказані вище обставини, які є підставами для відкриття провадження у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє              у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржуванезаявником судове рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і воно не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження)              у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
Керуючись статтею 129 Конституцій України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ухвалив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову Київськогоапеляційного суду від 16 червня         2020 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               М. Ю. Тітов
 
                                                                                                          С. О. Карпенко
 
                                                                                                          В. А. Стрільчук