ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 серпня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/744/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
          суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління  Пенсійного фонду України в Запорізькій області 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року (суддя Сацький Р.В., повний текст складено 10.04.2020) у справі №280/744/20 за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління  Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 
                                                        ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
1) визнати протиправними дії Головного управління  Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у врахуванні довідки про заробітну плату за період з квітня 1994 року по грудень 1998 року, виданої ТОВ “САРОС” при розрахунку пенсії позивачу;
2) зобов`язати Головне управління  Пенсійного фонду України в Запорізькій області врахувати при розрахунку пенсії позивача довідку про заробітну плату за період з квітня 1994 року по грудень 1998 року, видану ТОВ “САРОС”, провести перерахунок пенсії, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією, починаючи з 07.08.2019.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що з 07 серпня 2019 року він набув право на призначення пенсії за віком у відповідності до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з чим у встановлений законодавством тримісячний термін звернувся до органу ПФУ із заявою про призначення пенсії. Однак, при розрахунку пенсії відповідачем не враховано заробітну плату за період  роботи позивача на ТОВ «СОРОС» за 1994-1998 рр. В жовтні 2019 року позивач подав до пенсійного органу довідку про заробітну плату, копії звітів до ПФ ТОВ «САРОС» 1994-1999 рр. та просив врахувати їх при обчисленні пенсії, однак отримав відмову. Таку відмову органу ПФУ позивач вважав протиправною та такою, що порушує його право на належний соціальний захист, у зв`язку з чи звернувся до суду з позовом.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року позов задоволено, а саме:
визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у врахуванні довідки про заробітну плату за період з квітня 1994 року по грудень 1998 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю “САРОС” при розрахунку пенсії ОСОБА_1 ;
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області врахувати при розрахунку пенсії ОСОБА_1 довідку про заробітну плату за період з квітня 1994 року по грудень 1998 року, видану Товариством з обмеженою відповідальністю “САРОС”, провести перерахунок пенсії, починаючи з 07.08.2019 з 
урахуванням раніше виплачених сум.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії, з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року, є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Дослідивши зміст наданих позивачем документів, а саме звітів про нарахування збору на обов`язкове державне пенсійне страхування й інших надходжень та витрачення коштів Пенсійного фонду за 1994-1999 рр., відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів за період 1998-2000 рр., суд дійшов висновку що вказані документи підтверджують дані довідки про заробітну плату у спірному періоді, видану ТОВ «СОРОС» на підставі особових рахунків за 1994-1998 рр. З цих підстав, суд вказав на обов`язок відповідача врахувати при розрахунку пенсії позивача вищевказану довідку та провести перерахунок пенсії з урахуванням зазначених в ній сум.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для врахування при розрахунку пенсії позивача заробітної плати за період роботи на ТОВ «СОРОС» за 1994-1998 рр. згідно наданої позивачем довідки. Скаржник вказує на те, що за змістом ч.1 ст.40 Закону №1058 заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами. З огляду на те, що перевірити надану позивачем довідку про заробітну плату за спірний період не видалося можливим, а надані останнім копії звітів про нарахування збору на обов`язкове державне пенсійне страхування й інших надходжень та витрачення коштів Пенсійного фонду за 1994-1999 рр. не підтверджують суми заробітної плати за кожен місяць зазначених у довідці, відповідач вважає, що підстави для врахування вищевказаної довідки відсутні.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 16.07.2019 ОСОБА_1 відповідно до ст. 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” призначена пенсія за віком.
Під час призначення пенсії позивачу розмір пенсії визначався відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Розрахунок заробітної плати провадився відповідно до статті 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, пенсію було розраховано за період з 01.10.2000 по 31.12.2018  за даними персоніфікованого обліку. Було застосовано показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2016-2018 роки - 6188,89 грн. Індивідуальний коефіцієнт по заробітній платі склав - 1,227/17, індивідуальний коефіцієнт стажу склав - 0,37000. Страховий стаж склав - 37 років 29 днів.
В додаток до заяви позивача від 16.07.2019 про призначення пенсії ним було додано довідку видану ТОВ „Сарос" про заробітну плату за період з квітня 1994 року по грудень 1998 року.
Довідку ТОВ „Сарос" було передано до відділу контрольно - перевірочної роботи № 1 управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для проведення перевірки первинних документів та достовірності зазначеної інформації в довідці.
Відділом контрольно-перевірочної роботи була надана інформація про неможливість проведення перевірки, оскільки за період з квітня 1994 року по грудень 1998 року документи підприємством не надані. За юридичною адресою ТОВ “Сарос” не значиться, контактні телефони відсутні.
Відповідачем було прийнято рішення про відмову позивачу в перерахунку пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату ТОВ „Сарос" відповідно до ст. 40 Закону № 1058 у зв`язку з не підтвердженням довідки первинними документами, про що позивачу направлено повідомлення від 08.11.2019 № 93/Є-1.
Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на таке.
Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є правомірність дій відповідача щодо не врахування під час обчислення розміру пенсії позивача заробітної плати за період роботи з квітня 1994 року по грудень 1998 року, яка зазначена у довідці ТОВ „Сарос".
За змістом частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі – Закон №1058) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Відповідно до пп. 3 пункту 2. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005р. №22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Згідно п.2.10 даного Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. 
Таким чином, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Іншого чинним законодавством не передбачено.
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2018      року у справі №      358/1179/17, від 27 березня 2018 року у справі №      640/12426/17 та від 26 лютого 2019 року у справі №      808/1771/18.
Досліджуючи зміст довідки про заробітну плату, видану ТОВ „Сарос", яку позивач просив врахувати під час обчислення пенсії, судом встановлено, що підтвердити відповідність відображених в ній відомостей   первинним документам за даними матеріалами справи      немає можливості, з огляду на таке.
Так, як свідчать матеріали справи, в довідці ТОВ „Сарос" відображена отримувана ОСОБА_1 заробітна плата за період роботи на підприємстві з квітня 1994 року по грудень 1998 року. Згідно змісту довідки вона видана на підставі особових рахунків. Будь-яких інших посилань на первинні документи, розрахункові документи (відомості) довідка не містить. 
На підтвердження відображених у вищевказаній довідці відомостей щодо заробітної плати, позивачем надано копії звітів про нарахування збору на обов`язкове державне пенсійне страхування й інших надходжень та витрачення коштів Пенсійного фонду за 1994-1999 рр. 
Разом з тим, самі по собі ці звіти не є первинними документами, в розумінні ч. 1 ст. 40 Закону №1058, оскільки з них неможливо встановити ні виду, ні розміру виплат, які отримував безпосередньо позивач у період роботи в ТОВ „Сарос" з квітня 1994 року по грудень 1998 року. 
Щодо наданих позивачем відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, то вказані відомості стосуються лише періоду з січня 1998 року по січень 2000 року. В той же час, згідно довідки ТОВ «Сарос» підтвердженню в даному випадку підлягає факт нарахування заробітної плати позивачу за період з квітня 1994 року по грудень 1998 року. 
При цьому, судом встановлено, що дані щодо розміру заробітної плати позивача за 1998 рік (січень -  грудень), які відображені у довідці ТОВ «Сарос», яку позивач просив врахувати під час обчислення пенсії, в повній мірі не відповідають фактичним даним виплаченої заробітної сплати, які містяться в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків ДФС України.
Таким чином, за відсутності первинних документів в підтвердження інформації, зазначеної в довідці про заробітну плату за період з квітня 1994 року по грудень 1998 року, видану ТОВ “САРОС”, відповідачем правомірно відмовлено позивачу у врахуванні вказаної довідки під час обчислення позивачу пенсії.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Посилання позивача на правову позицію, висловлену Верховним Судом в рішенні від 25.04.2018 у справі №348/2246/16-а, суд не бере до уваги, оскільки в даній справі підставою звернення фізичної особи до суду з позовом було не врахування органом ПФУ до перерахунку пенсії особи заробітної плати згідно наданої довідки у зв`язку з несплатою роботодавцем страхових внесків. В той же час, предметом спору у даній справі є правомірність дій органу ПФУ щодо не врахування під час обчислення розміру пенсії особи заробітної плати згідно наданої довідки через не підтвердження зазначеної в ній інформації первинними документами.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.
На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст.317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління  Пенсійного фонду України в Запорізькій області – задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року по справі №280/744/20 – скасувати та прийняти нову постанову.
У задоволенні позову ОСОБА_1 – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

          Постанова складена у повному обсязі 28.08.2020р.
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк