ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України
13 липня 2020 року
м. Харків
справа № 638/48/20
провадження № 22-ц/818/2556/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - судді Хорошевського О.М.
суддів: Бурлака І.В., Яцини В.Б.
учасники справи:
позивач  ОСОБА_1 
відповідач Житлово-будівельний кооператив «Набережний квартал «Схід 13»
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в місті Харкові
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 подану її представником ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 14 січня 2020  року постановлену суддею  Хайкіним В.М. 
у справі  за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13» про захист прав споживача, розірвання договорів, стягнення коштів,
в с т а н о в и в :
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати договори №Б 20.08.1.070 та №Б 20.08.2.071, що укладені 23 жовтня 2016 року між позивачем та Житлово-будівельним кооперативом «Набережний квартал Схід 13»; стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13» на її користь 429013,00 грн. в рахунок повернення коштів за укладеними 23 жовтня 2016 року договорами №Б 20.08.1.070 та №Б 20.08.2.071, стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Набережний квартал Схід 13» на її користь суму штрафних санкцій за період з кінця 2017 року по грудень 2019 року у розмірі 16500, 00 грн. за невиконання умов договорів, що укладені 23 жовтня 2016 року №Б 20.08.1.070 та №Б 20.08.2.071.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 січня 2020 року цивільну справу передано на розгляд Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд не звернув уваги на те, що позивач пред`явила позов у відповідності до ст. 28 ЦПК України за місцем виконання договору, оскільки предметом є договір пайової участі (сплату пайових внесків) для подальшого отримання квартири в новобудові за адресою АДРЕСА_1 .
Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що наявні підстави для передачі справи на розгляд до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за підсудністю, оскільки з урахуванням сутності предмету спору, його суб`єктного складу, непоширення на цей спір підсудності за вибором позивача як споживача послуг, робіт чи товарів, для вказаної справи слід застосовувати лише загальну територіальну підсудність, тобто позов до юридичної особи-кооперативу слід пред`являти позивачу за місцезнаходженням такої юридичної особи (ч.2 ст. 27 ЦПК України).
Колегія суддів не погоджується з таким висновком з наступних підстав.
Звертаючись до суду з позовом, позивачка зазначила, що предметом позову є договір пайової участі у будівництві житлового будинку в АДРЕСА_1 , а саме повернення грошових коштів внесених по вказаному договору для отримання однокімнатної квартири в новобудові.
За загальним правилом, встановленим статтею 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Відповідно до ч. 1ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.
До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 Цивільного кодексу України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, та інше.
Дана правова позиція повністю узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постановах 23 січня 2018 року у справі №460/4286/16-ц та від 16 травня 2018 року у справі № 640/16548/16-ц.
З матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду даної справи є стягнення грошових коштів за договором пайової участі у будівництві. На підтвердження позовних вимог позивачем надано суду договір №Б 20.08.1.070 про сплату пайових внесків, в п.1.5 зазначено сторони домовилися, що об`єкт нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором розташований в АДРЕСА_1 .
За таких обставин даний позов повинен розглядатися за правилами виключної підсудності, встановленими частиною 1 статті 30 ЦПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.
Відповідно до норми п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 січня 2020 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження.        
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Головуючий:                                                        О.М.Хорошевський
Судді:                                                                        І.В.Бурлака
                                                                       В.Б.Яцина

Повний текст постанови складено 13 липня 2020 року.