ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1502/20 Справа № 203/9/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Казак С. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року        Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
                       суддів         - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу
за  позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ОТП Факторинг Україна” до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, передачу предмета іпотеки в управління
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2019 року про відкриття провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2019 року про відкриття провадження відкрито провадження по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ОТП Факторинг Україна” до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, передачу предмета іпотеки в управління (а.с.112-113).

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом 1 інстанції норм процесуального права, ставить витання про її скасування та направлення справи повторно для розгляду суду 1 інстанції (а.с. 135-137).

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ “ОТП Факторинг Україна” просить відмовити у задоволення апеляційної скарги та оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Постановляючи ухвалу про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позов підвідомчий та підсудний Кіровському районному суду м.Дніпропетровська.

Такий висновок суду 1-ї інстанції ґрунтується на Законі.

Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. 
Згідно п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
       
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ “ОТП Факторинг Україна” звернулося до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 , третя особа — ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки №PCL-302/208/2007 від 26 червня 2007 року (а.с.2-5).
Згідно з Договором іпотеки №PCL-302/208/2007 від 26 червня 2007 року ОСОБА_1 передав банку в іпотеку квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що, згідно адміністративно–територіального поділу міста знаходиться на території Центрального (Кіровського) району м. Дніпра (а.с.14-16).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вказаний позов підсудний Кіровському районному суду м. Дніпропетровська, відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України, оскільки витікає з приводу нерухомого майна, а тому суддя першої інстанції дійшов правильного висновку про відкриття провадження у справі.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що даний позов має пред`являтися за місцем укладання договору іпотеки, а саме до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська — є безпідставними на не ґрунтуються на нормах процесуального закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       
З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишення без змін ухвали судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2019 року про відкриття провадження.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.

Ухвалу судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2019 року – залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: