Постанова
Іменем України
 
12 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 393/99/18

провадження № 61-48614св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: фермерське господарство «Вікторія», ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 18 червня 
2018 року у складі судді Рачкелюка Ю. В. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 05 листопада 2018 року у складі колегії суддів: Письменного О. А., Дуковського О. Л., Черненка В. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до фермерського господарства «Вікторія» (далі - ФГ «Вікторія»), ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі недійсним.
 
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 7,57 га, що розташована на території Інгуло-Кам`янської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області. У червні 2014 року на підставі усної домовленості з ОСОБА_2 з метою укладення договору оренди землі, вона передала їй правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку та оформила на її ім`я довіреність, відповідно до якої надала їй право на укладення договору оренди землі та отримання платежів за цим договором. 
 
23 вересня 2017 року позивачка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно отримала відомості про те, що між нею та ФГ «Вікторія» укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки. Згідно цих відомостей, орендна плата за вказаним договором, вноситься орендарем у формі та розмірі 7654,32 грн за рік, тобто не менше 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка діє на час проведення фактичного розрахунку, строк дії договору 49 років, з правом пролонгації та правом передачі в піднайм (суборенду).
 
Про існування цього договору позивачка дізналася на початку травня 2017 року, після чого негайно скасувала довіреність видану на ім`я ОСОБА_2, що підтверджується витягом про реєстрацію в єдиному реєстрі довіреностей 
від 03 травня 2017 року. Примірник договору оренди землі вона не отримувала. 
 
ОСОБА_2 , від її імені, укладала договір оренди належній їй земельної ділянки з ФГ «Вікторія». Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичний осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 є засновником ФГ «Вікторія», а отже і його членом.
 
Посилаючись на те, що укладаючи від її імені оспорюваний договір оренди землі з ФГ «Вікторія», ОСОБА_2 діяла в своїх інтересах, ОСОБА_3 просила визнати недійсним договір оренди землі б/н від 15 лютого 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Вікторія», який зареєстрований 15 лютого 2017 року, державним реєстратором Вишневським І. В. в центрі надання адміністративних послуг Новгородківської районної державної адміністрації Кіровоградської області.
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 18 червня 2018 року, з урахуванням ухвали Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 23 липня 2018 року про виправлення описки, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із відсутності порушеного права позивача спірним договором оренди землі.
 
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 05 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
 
Рішення Новогродківського районного суду Кіровоградської області 
від 18 червня 2018 року залишено без змін.
 
Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції. При цьому апеляційний суд вказав, що позивачкою не надано доказів того, що ОСОБА_2 укладаючи оспорюваний договір від її імені, діяла у власних інтересах, та порушила її права.
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
12 грудня 2018 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв?язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 18 червня 
2018 року та постанову Кропивницького апеляційного судувід 05 листопада 2018 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що укладаючи від імені позивачки договір оренди з ФГ «Вікторія», ОСОБА_2 , будучи членом цього господарства, діяла у власних інтересах.
 
Доводи інших учасників справи
 
08 лютого 2019 року ФГ «Вікторія» та ОСОБА_2 через засоби поштового зв?язу подали до Верховного Суду відзив, у якому просять у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 відмовити, мотивуючи свої аргументи тим, що заявником не обґрунтовано належним чином в чому полягає порушення норм матеріального права та не зазначено які ж саме дії вчинила ОСОБА_2 , діючи за довіреністю позивача, які направлені на порушення її прав та які виходять за межі наданих їй повноважень. Діючи в межах наданих позивачем повноважень та не маючи ніяких обмежень встановлених позивачем, ОСОБА_2 уклала договір оренди, який відповідає вимогам чинного законодавства.
 
Додаткові аргументи заявника
 
11 березня 2019 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв?язку подала до Верховного Суду додаткові пояснення, які мотивовано тим, що ОСОБА_2 підписуючи від імені позивачки договір оренди землі з ФГ «Вікторія», діяла у власних інтересах та інтересах ФГ «Вікторія», членом якого вона на той момент була, що в свою чергу заборонено положеннями частини третьої статті 238 ЦК України і є підставою для визнання даного правочину недійсним.
 
Рух касаційної скарги та матеріалів справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 10 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Новгородківського районного суду Кіровоградської області.
 
31 січня 2019 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
 
Розпорядженням від 14 квітня 2020 року № 1077/0/226-20 за касаційним провадженням № 61-48614св18 призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи.
 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 
від 14 квітня 2020 року справу призначено судді-доповідачеві.
 
Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ 
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закону України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 18 червня 
2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 05 листопада 2018 рокуздійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла 
до 08 лютого 2020 року.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на касаційну скаргу, врахувавши аргументи, наведені у додаткових поясненнях, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Короткий зміст фактичних обставин справи 
 
У справі, яка переглядається, судами встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки за кадастровим номером 3523481300:02:000:0044, площею 
7,57 га, що розташована на території Інгуло-Кам`янської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області.
 
Довіреністю від 17 червня 2014 року, ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 , представляти її інтереси, як власника вказаної земельної ділянки, зокрема: укласти договір оренди щодо цієї земельної ділянки та одержувати платежі у будь-якій формі, які передбачені умовами договору, укладеного відповідно до цієї довіреності. 
 
15 лютого 2017 року ОСОБА_2 , від імені ОСОБА_1 , на підставі зазначеної довіреності, уклала договір оренди землі з ФГ «Вікторія» в осіб голови 
ОСОБА_4 .
 
Згідно Витягу про реєстрацію в єдиному реєстрі довіреностей дія довіреності 
від 17 червня 2014 року припинена 03 травня 2017 року.
 
Згідно довідки від 03 травня 2018 року вих. № 17, виданої ФГ «Вікторія», станом на 15 лютого 2017 року керівником ФГ «Вікторія» був ОСОБА_4 , членом господарства - ОСОБА_2 . 
 
Згідно Статуту ФГ «Вікторія» (у редакції, чинній на час укладення спірного договору оренди) засновником ФГ «Вікторія» є ОСОБА_4 (стаття 3 Статуту).
 
Згідно Статуту ФГ «Вікторія» (у новій редакції, яка затверджена протоколом № 1 від 28 грудня 2017 року загальних зборів ФГ «Вікторія») ОСОБА_2 є засновником ФГ «Вікторія (стаття 1.4 нової редакції Статуту).
 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із відсутності порушеного права позивача спірним договором оренди землі. При цьому апеляційний суд вказав, що позивачкою не надано доказів того, що ОСОБА_2 укладаючи оспорюваний договір від її імені, діяла у власних інтересах, та порушила її права.
 
Проте з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій погодитися не можна.
 
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд
 
Частиною першою статті 15 ЦК Українивизначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
 
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
 
Згідно частини першої статті 237 ЦК Українипредставництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. 
 
Відповідно до частин другої, третьої статті 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.
 
Відповідно до частини третьої статті 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.
 
За загальним правилом довірена особа, яка виступає від імені довірителя, зобов`язана діяти в її інтересах добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.
 
Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
 
Згідно частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою і шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
 
Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Ураховуючи наведене, та те, що спірний договір оренди земельної ділянки був укладений 15 лютого 2017 року між ОСОБА_2 , яка діяла від імені позивача, як орендодавця на підставі довіреності від 17 червня 2014 року, та ФГ «Вікторія» в особі голови Журавля П. П., в той час коли ОСОБА_2 була членом ФГ «Вікторія», слід дійти висновку про те, що спірний договір оренди землі підлягає визнанню недійсними, оскільки підписуючи спірний договір від імені позивача, укладаючи договір оренди землі строком на 49 років, ОСОБА_2 , будучи членом ФГ «Вікторія» діяла в інтересах товариства.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
 
Підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (частина перша статті 412 ЦПК України).
 
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частини друга та третя статті 412 ЦПК України).
 
Зважаючи на те, що у справі допущено неправильне застосування норм матеріального права, додаткових збирання доказів матеріали справи не потребують, тому колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 18 червня 
2018 року та постанова Кропивницького апеляційного суду від 05 листопада 2018 рокупідлягають скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про задоволення позовних вимог.
 
Щодо судових витрат
 
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК Українипостанова суду касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
У зв`язку з цим з ФГ «Вікторія» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню по 1 585,05 грн з кожного судових витрат, понесених позивачкою за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг.
 
Керуючись статтями 141, 400, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
Рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області 
від 18 червня 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду 
від 05 листопада 2018 року скасувати.
 
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до фермерського господарства «Вікторія», ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі недійсним задовольнити.
 
Визнати недійсним договір оренди землі б/н від 15 лютого 2017 року, укладений між ОСОБА_2 , яка діяла в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності від 17 червня 2014 року, та фермерським господарством «Вікторія», який зареєстрований 15 лютого 2017 року, державним реєстратором Вишневським Ігорем Васильовичем в центрі надання адміністративних послуг Новгородківської районної державної адміністрації Кіровоградської області.
 
Стягнути з фермерського господарства «Вікторія» (код Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 30025092) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) по 1 585,05 грн з кожного судових витрат, понесених позивачкою за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий	М. Є. Червинська    	
Судді: 	А. Ю. Зайцев    	
 	Є. В. Коротенко    	
 	В. М. Коротун    	
 	В. А. Стрільчук