ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2020 року 
м. Київ
справа №П/811/2499/17
адміністративне провадження №К/9901/2349/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж. М.,
суддів - Жука А. В., Мартинюк Н. М.,
за участю:
секретаря судового засідання - Кравченко Р. О.,
позивача - не з`явився
представників відповідача - Івченко Н. В., Козова Я. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про скасування рішення в частині, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.03.2018 (суддя - Кармазина Т. М.) і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 (колегія суддів у складі: Шальєвої В. А., Білак С. В., Юрко І. В.), 
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їхнє обґрунтування
У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі - відповідач, ВКДКА) про скасування рішення від 27.09.2017 № ІХ-006/2017 в частині ухвалення нового рішення про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оскаржуване рішення є протиправним, оскільки винесено відповідачем без врахування того, що рішенням   Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області (далі - КДКА Кіровоградської області) від 06.02.2017 № 7 ОСОБА_2 відмовлено в порушенні дисциплінарної справи на дії адвоката ОСОБА_1 , яке залишено без змін рішенням ВКДКА від 22.06.2017 №  VI-012/2017. При цьому, посилалася на те, що головний лікар Кіровоградської центральної районної лікарні ОСОБА_4. звернувся зі скаргою на її дії, яка повністю дублює скаргу ОСОБА_2 , та в якій викладено обставини, аналогічні тим, які викладено у скарзі ОСОБА_2 . Таким чином, на її думку, відповідач дав оцінку одним і тим же обставинам конфлікту між тими самими сторонами по двом скаргам від різних осіб з винесенням різних за змістом рішень. Також, посилалась на те, що відповідач, посилаючись в оскаржуваному рішенні на порушення нею статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при виписці ордеру від 30.09.2016 № 80264, не надав оцінку тим обставинам, що документи запитувалися нею на підставі ордера від 30.09.2016 №  80263, який був розірваний ОСОБА_2 , про що було складено відповідний акт. Крім того, зазначала, що станом на 27.09.2017 у повній мірі було реалізоване дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на три місяці (до 29.08.2017), застосоване до неї на підставі рішення КДКА Кіровоградської області від 29.05.2017 № 19, що, на її думку, дає підстави для висновку, що оскаржуване рішення в частині ухвалення нового рішення про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, винесене з порушенням норм частини першої статті 61 Конституції України, згідно з якою, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.02.2018 визнано поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом до ВКДКА про часткове скасування рішення та поновлено строк звернення позивача до адміністративного суду з даним позовом.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Кіровоградський окружний адміністративний суд рішенням від 13.03.2018, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018, адміністративний позов задовольнив. Скасував рішення ВКДКА від 27.09.2017 №  ІХ-006/2017 в частині ухвалення нового рішення про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.
Суд першої інстанції, з висновками яким погодився й суд апеляційної інстанції, вважав, що відповідачем не вказано і до матеріалів справи не додано конкретних, беззаперечних, належних та допустимих доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку; відповідачем не зазначено, які саме з наведених у рішенні норм Правил адвокатської етики, порушено адвокатом, та не зазначено, в чому саме полягали такі порушення. Зважаючи на зазначені обставини, а також на те, що в самому рішенні відповідачем встановлено, що адвокат ОСОБА_1 діяла в рамках надання правової допомоги ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування відносно неї дисциплінарного стягнення у вигляді попередження здійснено відповідачем з порушенням базових принципів притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, оскільки оскаржуване рішення прийнято необґрунтовано. Також суд  зазначив, що відповідачем прийнято оскаржуване рішення, яким скасовано рішення дисциплінарної палати КДКА Кіровоградської області від 29.05.2017 № 19 - 27.09.2017, тобто після виконання в повному обсязі скасованого рішення, що виключає можливість повторного притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності відповідно до статті 61 Конституції України. 
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування вимог касаційної скарги посилається на те, що рішення судів попередніх інстанцій невмотивовані, судами неправильно застосовано та витлумачено норми права, порушено правило оцінки доказів, висновки судів не відповідають дійсним обставинам справи. Крім того, вказує на те, що в оскаржуваних рішеннях відсутні мотиви щодо відхилення доводів відповідача. Вважає, судами попередніх інстанцій неправильно застосовано частину п`яту статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» щодо повноважень ВКДКА про прийняття одного з видів рішення ВКДКА за результатом розгляду скарги на рішення КДКА регіону. Наголошує на тому, що суд першої інстанції втрутився у дискрецію відповідача і його повноваження з прийняття законодавчо визначеного частиною п`ятою статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» одного з видів рішення ВКДКА за результатом розгляду скарги на рішення КДКА регіону. Також зазначає, що суди попередніх інстанцій залишили поза увагою доводи ВКДКА стосовно того, що встановлення наявності або відсутності підстав для прийняття відповідного рішення є дискреційним повноваженням ВКДКА. Крім цього, скаржник зазначає, що рішення ВКДКА приймалось з урахуванням всіх наявних матеріалів та обставин, наданих та наявних у ВКДКА на час прийняття рішення, які були предметом розгляду під час дисциплінарного провадження у КДКА регіону та у ВКДКА. Додатково скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій надано оцінку документам і доказам, що не надавалися до КДКА регіону та ВКДКА та не були предметом дослідження і оцінки, що призвело до неправильного вирішення даної справи по суті, зокрема, такі, як надання адвокатом до суду копії ордеру № 80263 в обґрунтування позовних вимог та доводи позивача з цього приводу про нібито використання ордеру № 80263, а не № 80264. Також наголошує на тому, що рішення ВКДКА від 22.06.2017, на яке посилаються суди попередніх інстанцій, прийнято в іншій дисциплінарній справі.
Позиція інших учасників справи
Позивач у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
Рух касаційної скарги
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду Білоуса О. В. (судді-доповідача), Желтобрюх І. Л., Стрелець Т. Г. від 04.02.2019 відкрито касаційне провадження за скаргою ВКДКА на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.03.2018 і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018.
Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 06.06.2019 № 647/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № П/811/2499/17 у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Білоуса О. В. (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20.05.2019 № 14), що унеможливлює його участь у розгляді касаційних скарг.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2019 визначено склад колегії суддів, а саме: головуючого суддю (суддю-доповідача) Мельник-Томенко Ж. М., суддів Жука А. В., Мартинюк Н. М. для розгляду судової справи № П/811/2499/17.
Ухвалою Верховного Суду від 25.08.2020 справу прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у відкритому судовому засіданні на 09 год 30 хв 08.09.2020.
03.09.2020 до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи
ОСОБА_1 здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 266/н від 26.03.2007, виданого Кіровоградською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури, її робоче місце знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
06.02.2017 КДКА Кіровоградської області за результатами розгляду скарги громадянки ОСОБА_2 на дії адвоката ОСОБА_1 прийнято рішення № 7, яким відмовлено в порушенні дисциплінарної справи за відсутністю в діях позивача ознак дисциплінарного проступку.
За змістом скарги ОСОБА_2 , яка працює на посаді інспектора з кадрів Кіровоградської центральної районної лікарні, 30.09.2016 о 16 годині до неї звернулася лікар ОСОБА_3 про видачу копії наказу про оголошення догани, якій відмовлено у видачі наказу через знаходження такого наказу у головного лікаря. Через декілька хвилин до кабінету увірвалася адвокат ОСОБА_1 , вимагаючи негайного надання наказу щодо її матері, на що повідомлено, що адвокат вправі звернутися до лікарні з адвокатським запитом та протягом п`яти днів отримати цей наказ. На питання, чи є у адвоката документи, які підтверджують повноваження представника, адвокат повідомила, що вона все напише, на що заявниця відповіла, що їм необхідно вийти з кабінету до коридора і там заповнити всі необхідні документи. Після цього адвокат нанесла їй удар кулаком по голові, внаслідок чого у заявниці різко погіршилося самопочуття, вона була госпіталізована до відділення реанімації, де перебувала до 04.10.2016, коли була переведена до терапевтичного відділення, а з 25.10.2016 по 04.11.2016 знаходилася на лікуванні у Кіровоградському обласному кардіологічному диспансері.
Рішенням ВКДКА від 22.06.2017 № VI-012/2017 скаргу ОСОБА_2 на рішення КДКА від 06.02.2017 № 7 залишено без задоволення, а рішення КДКА без змін.
18.04.2017 КДКА за результатами розгляду скарги головного лікаря Кіровоградської центральної районної лікарні ОСОБА_4. на дії адвоката ОСОБА_1 прийнято рішення № 16 про порушення дисциплінарної справи відносно позивача.
Скарга головного лікаря Кіровоградської центральної районної лікарні містить виклад тих самих обставин, що й скарга ОСОБА_2 
29.05.2017 за результатами розгляду дисциплінарної справи за скаргою головного лікаря Кіровоградської центральної районної лікарні    ОСОБА_4 стосовно дій позивача КДКА прийнято рішення № 19 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на три місяці, тобто до 29.08.2017.
За результатами розгляду скарг ОСОБА_1 та головного лікаря Кіровоградської центральної районної лікарні ОСОБА_4 ВКДКА прийнято рішення від 27.09.2017 № ІХ-006/2017, яким скаргу головного лікаря Кіровоградської центральної районної лікарні ОСОБА_4 та скаргу адвоката ОСОБА_1 задоволено частково; рішення дисциплінарної палати КДКА Кіровоградської області №  19 від 29.05.2017 про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування відносно неї дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на три місяці скасовано; ухвалено нове рішення про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування відносно неї дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.
Підставою для прийняття наведеного рішення є порушення позивачем Правил адвокатської етики (ч. ч. 1, 3 ст. 7, ч. ч. 1, 4, 5 ст. 12, ст. 50), що виявилось у вимаганні позивачем негайної відповіді на адвокатський запит, надання до адвокатського запиту, адресованого Кіровоградській центральній районній лікарні, від 30.09.2016 ордеру № 80264 від 30.09.2016, виписаного адвокатом ОСОБА_1 на представлення інтересів ОСОБА_1 , тобто представлення власних інтересів, що не відповідає вимогам статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їхнього застосування
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Частиною першою статті 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 21 цього Закону, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний: дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики.
Приписами статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється. Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.
Статтею 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється КДКА за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.
Частиною першою статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.
За приписами частини другої статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дисциплінарним проступком адвоката є: порушення вимог несумісності; порушення присяги адвоката України; порушення правил адвокатської етики; розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.
Статтею 35 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що за вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: попередження; зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року; для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України. Адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку.
Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.
Частиною другою статті 36 цього Закону передбачено, що не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв`язку із здійсненням ним адвокатської діяльності. Дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, а також за анонімною заявою (скаргою).
Відповідно до статті 37 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дисциплінарне провадження складається з таких стадій: проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; порушення дисциплінарної справи; розгляд дисциплінарної справи; прийняття рішення у дисциплінарній справі.
Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.
Частиною першою статті 41 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу. Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.
Адвокат чи особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня його прийняття до ВКДКА або до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дії. ВКДКА протягом десяти днів з дня отримання заяви (скарги) витребовує матеріали дисциплінарної справи у відповідної КДКА та забезпечує розгляд скарги на рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня одержання матеріалів дисциплінарної справи (стаття 42 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). 
Згідно з частиною п`ятою статті 52 вказаного Закону ВКДКА за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність КДКА має право: залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін; змінити рішення КДКА; скасувати рішення КДКА та ухвалити нове рішення; направити справу для нового розгляду до відповідної КДКА та зобов`язати КДКА вчинити певні дії.
Згідно з абзацом 2 пункту 2 розділу 6 Положення про ВКДКА (яке є її установчим документом), затвердженого рішенням звітно-виборного з`їзду адвокатів України від 09.06.2017, ухвалення нового рішення ВКДКА передбачає прийняття ВКДКА рішень, які має право відповідно до законодавства приймати КДКА регіону з урахуванням стадії дисциплінарного провадження.
Пунктом 3.37. Регламенту ВКДКА № 78, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 4-5 липня 2014 року (далі - Регламент) визначено, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури реєструється у ВКДКА та у розумний строк передається члену ВКДКА, із урахуванням пропорційності навантаження на членів комісії та їх спеціалізації, для вивчення, перевірки і підготовки матеріалів до засідання ВКДКА. Член ВКДКА, якому доручено проведення перевірки відомостей, викладених у зверненні або скарзі, у разі, якщо такі відомості містяться у судовому рішенні, перевіряє наявність відповідного рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Пунктами 3.39.-3.43. Регламенту передбачено, що ВКДКА протягом десяти днів із дня отримання скарги витребовує матеріали дисциплінарної (кваліфікаційної) справи у відповідної КДКА. КДКА зобов`язана не пізніше десяти календарних днів з дня отримання листа ВКДКА про витребування зазначених матеріалів направити їх до ВКДКА. ВКДКА забезпечує розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність КДКА протягом тридцяти днів з дня одержання матеріалів дисциплінарної (кваліфікаційної) справи, шляхом доручення скарги і матеріалів дисциплінарної справи члену ВКДКА та включення їх до переліку питань порядку денного наступного засідання ВКДКА. У разі необхідності, ВКДКА має право об`єднати в одне провадження скарги, подані в межах одного дисциплінарного провадження, в тому числі скарги на рішення, дії чи бездіяльність КДКА, про що зазначається в протоколі засідання ВКДКА. Розгляд скарги починається доповіддю члена ВКДКА, якому доручено її попереднє вивчення, перевірка та підготовка. Члени ВКДКА мають право ставити питання доповідачу. Після доповіді члена ВКДКА заслуховуються інші учасники засідання, вивчаються матеріали справи та додатково надані документи. У разі необхідності, ВКДКА може створити комісію для додаткової перевірки обставин справи і перенести слухання скарги на інше засідання. За наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність КДКА ВКДКА має право: залишити скаргу без задоволення, а рішення КДКА без змін; змінити рішення КДКА; скасувати рішення КДКА та ухвалити нове рішення; направити справу для нового розгляду до відповідної КДКА та зобов`язати КДКА вчинити певні дії.
Відповідно до частин першої та третьої статті 7 Правил адвокатської етики, затверджених Установчим З`їздом адвокатів України 17.11.2012 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у своїй професійній діяльності адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного захисту й представництва прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, дотримуючись чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності. Адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам.
Частинами першою, четвертою, п`ятою статті 12 Правил адвокатської етики передбачено, що всією своєю діяльністю адвокат повинен стверджувати повагу до адвокатської професії, яку він уособлює, її сутності та громадського призначення, сприяти збереженню та підвищенню поваги до неї в суспільстві. Адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на обмеження права особи на захист, професійних прав адвокатів, незалежності адвокатської професії, честі, гідності та ділової репутації своїх колег, підрив престижу адвокатури та адвокатської діяльності. При здійсненні професійної діяльності адвокат зобов`язаний дотримуватись загальноприйнятих норм ділового етикету, в тому числі щодо зовнішнього вигляду.
Стаття 50 Правил адвокатської етики визначає, що у відносинах з будь-якими особами, з якими адвокат взаємодіє в процесі виконання доручення клієнта, адвокат має дотримуватись вимог цих Правил у частині, застосовній до цих відносин.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-XI «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-XI), яким до окремих положень КАС України унесені зміни.
Водночас пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-XI передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом підлягають застосуванню правила статті 341 КАС України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. При цьому, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
Перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Переглянувши рішення судів попередніх інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд зазначає таке.
Аналізуючи вищенаведені положення законодавства Верховний Суд дійшов висновку, що підставою для застосування відносно адвоката дисциплінарних стягнень є вчинення дисциплінарних саме проступків, до яких законодавець відніс порушення Правил адвокатської етики. Питання щодо наявності чи відсутності у діянні адвоката складу дисциплінарного проступку з`ясовуються під час дисциплінарного провадження, за результатом якого приймається рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи.
У разі прийняття рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення відповідний дисциплінарний орган, із урахуванням обставин вчинення проступку, його наслідків, особи адвоката та інших обставин, вирішує питання щодо обрання виду дисциплінарного стягнення, що накладається на адвоката, який має відповідати вимогам Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і належним чином вмотивований у відповідному рішенні.
Адміністративний суд у силу вимог статті 2 КАС України повинен дослідити, чи є оспорювані рішення, дії чи бездіяльність відповідача прийнятими (вчиненими, допущеними), зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.
Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися, насамперед, на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні адвоката є склад дисциплінарного проступку; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи відповідає застосований вид стягнення вимогам закону та чи є він пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.
З огляду на положення статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», встановлення факту вчинення адвокатом дисциплінарного проступку або відсутність складу дисциплінарного проступку в діях адвоката, що є підставою для прийняття дисциплінарною палатою КДКА або ВКДКА відповідних рішень, є виключним повноваженням зазначених органів адвокатського самоврядування.
Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. 
При цьому рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.
Предметом спору у цій справі є правомірність рішення відповідача від 27.09.2017 № ІХ-006/2017 в частині пункту 3, яким ухвалено нове рішення про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосовано до неї дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.
Також судами попередніх інстанцій встановлено, що ініціаторами скарг на дії позивача, за результатами розгляду яких КДКА Кіровоградської області прийнято рішення від 06.02.2017 № 7 та рішення від 18.04.2017 № 16, викладено одну й ту саму подію, та оскаржено одні й ті самі дії адвоката ОСОБА_1 .
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що КДКА Кіровоградської області за результатами розгляду скарги головного лікаря Кіровоградської центральної районної лікарні ОСОБА_4., яка є аналогічною за змістом скарзі громадянки ОСОБА_2 прийнято рішення від 18.04.2017 № 16, яким порушено дисциплінарну справу проти адвоката ОСОБА_1 , яке є протилежним рішенню від 06.02.2017 №  7, яким відмовлено в порушенні дисциплінарної справи за відсутністю в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, яке прийнято за результатами розгляду скарги аналогічного змісту.
При цьому, суд першої інстанції зазначив, що частиною другою статті 36 цього Закону передбачено, що не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв`язку із здійсненням ним адвокатської діяльності. Дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, а також за анонімною заявою (скаргою).
Верховний Суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.
Аналіз наведеної правової норми свідчить про те, що головний лікар Кіровоградської центральної районної лікарні (де мав місце конфлікт, учасниками якого були інспектор відділу кадрів Кіровоградської центральної лікарні ОСОБА_2 та адвокат ОСОБА_1 ) як особа, якій відомі факти поведінки адвоката, які можуть бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо такої поведінки адвоката.
Крім того, Верховний Суд наголошує, що порушення дисциплінарної справи не констатує факту вчинення дисциплінарного проступку, а здійснюється за наявності ознак такого проступку, які потребують більш детального дослідження на предмет їх підтвердження або ж спростування під час розгляду справи.
З огляду на мету дисциплінарного провадження та правовий статус КДКА, з`ясувати чи дійсно є підстави для притягнення адвоката до відповідальності є обов`язком останньої, адже йдеться про соціально-публічну діяльність адвоката, який, на думку особи, що звернулася зі скаргою, має підстави вважати, що поведінка адвоката під час спілкування з працівниками Кіровоградської центральної районної лікарні не була етичною, підриває престиж адвокатської професії, порушує принципи законності, компетентності та добросовісності.
Отже, КДКА Кіровоградської області мала право порушити дисциплінарну справу за скаргою головного лікаря Кіровоградської центральної районної лікарні ОСОБА_4 на дії адвоката ОСОБА_1  
Виходячи зі змісту оскаржуваного рішення ВКДКА від 27.09.2017 № ІХ-006/2017, підставою для прийняття наведеного рішення є порушення позивачем Правил адвокатської етики (ч. ч. 1, 3 ст. 7, ч. ч. 1, 4, 5 ст. 12, ст. 50), що виявилось у вимаганні позивачем негайної відповіді на адвокатський запит, надання до адвокатського запиту, адресованого Кіровоградській центральній районній лікарні, від 30.09.2016 ордеру № 80264 від 30.09.2016, виписаного адвокатом ОСОБА_1 на представлення інтересів ОСОБА_1 , тобто представлення власних інтересів, що не відповідає вимогам статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що для встановлення порушення Правил адвокатської етики відповідач має встановити невідповідність дій адвоката певним формально визначеним та затвердженим вимогам, що передбачають які саме дії можуть бути визначені як порушення правил.
Водночас судами попередніх інстанцій встановлено, що в оскаржуваному рішенні відповідачем зазначено, що ОСОБА_4 (ініціатор скарги) вказав про те, що описані події йому стали відомі від інших працівників. Також зазначено, що відповідачем встановлено, що мав місце конфлікт, учасниками якого були інспектор відділу кадрів Кіровоградської центральної районної лікарні ОСОБА_2 та адвокат ОСОБА_1 .
Крім того, судами встановлено відсутність доказів того, що ОСОБА_4 був свідком вчинення дій адвокатом ОСОБА_1 , які він вважає дисциплінарним проступком та за вчинення яких просив застосувати до адвоката стягнення.
Разом з тим, рішенням ВКДКА від 27.09.2017 № ІХ-006/2017 встановлено, що адвокат ОСОБА_1 діяла в рамках надання правової допомоги ОСОБА_3 , з належним оформленням договору та адвокатського запиту; адвокат діяла в інтересах довірителя під час надання правової допомоги останній, внаслідок чого наказ про застосування догани до ОСОБА_3 скасовано рішенням суду.
Проте у рішенні, що оскаржується, не зазначено, в чому саме полягає порушення позивачем Правил адвокатської етики із посиланням на належні, достовірні та достатні докази у розумінні статей 73, 75-76 КАС України, а також мотиви скасування рішення КДКА Кіровоградської області від 29.05.2017 № 19.
Крім того, в оскаржуваному рішенні не зазначено мотивів, з яких ВКДКА дійшла висновку про застосування до позивача дисциплінарного стягнення саме у вигляді попередження.
Таким чином, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді попередження здійснено відповідачем з порушенням базових принципів притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, оскільки оскаржуване рішення прийнято необґрунтовано.
Проте Верховний Суд не погоджується з позицією судів попередніх інстанцій, що оскільки станом на 27.09.2017 рішення КДКА Кіровоградської області від 29.05.2017 №  19 було виконано у повному обсязі, то це виключає можливість повторного притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності відповідно до статті 61 Конституції України, з огляду на таке.  
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 27.09.2017 ВКДКА прийнято рішення №  ІХ-006/2017, яким:
1. Скаргу головного лікаря Кіровоградської центральної районної лікарні ОСОБА_4. та скаргу адвоката ОСОБА_1. задоволено частково.
2. Рішення дисциплінарної палати КДКА Кіровоградської області № 19 від 29.05.2017 про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування відносно неї дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на три місяці скасовано.
3. Ухвалено нове рішення про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.
Повноваження ВКДКА на скасування рішення регіональної КДКА і прийняття нового рішення спрямоване на виправлення помилок, яких могла припуститися регіональна КДКА під час прийняття рішення, на яке подано скаргу. Обмеження повноважень ВКДКА як органу вищої інстанції лише скасуванням такого рішення суперечить меті, з якою таке повноваження надано законодавцем.
Підтвердженням цього є абзац другий пункту 2 розділу 6 Положення про ВКДКА, прийнятого на виконання норм статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
З системного аналізу вказаної норми Положення, а також статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» вбачається, що ВКДКА, ухвалюючи нове рішення за наслідками розгляду скарги на рішення регіональної КДКА, має право приймати такі ж рішення, що й остання з урахуванням стадії дисциплінарного провадження, оскільки  пункт 3 частини п`ятої статті 52 цього Закону прямо передбачає повноваження ВКДКА одночасно зі скасуванням рішення регіональної КДКА приймати нове рішення. Також норми абзацу другого пункту 2 розділу 6 Положення, прийнятого на виконання цього Закону, також прямо передбачають право ВКДКА приймати такі рішення, які відповідно до чинного законодавства має право приймати регіональна КДКА.
Тлумачення пункту 3 частини п`ятої статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» має здійснюватися з огляду на повноваження ВКДКА приймати нове рішення з метою усунення порушень і помилок, допущених регіональною КДКА. Інше застосування вказаної норми суперечило б її меті.
Отже, виходячи з повноважень ВКДКА, передбачених частиною четвертою, пунктом 3 частини п`ятої статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Верховний Суд дійшов висновку, що цей орган має право ухвалити нове рішення за результатами розгляду скарги на рішення регіональної КДКА, яким скасувати рішення КДКА та ухвалити нове рішення. Приймаючи таке рішення, ВКДКА не перевищує своїх повноважень.
Аналогічна правова позиція висловлена в рішенні Верховного Суду, прийнятому 17.12.2019 в складі палати, в справі № 0740/807/18 (К/9901/12264/19).
Доводи скаржника про те, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано положення частини п`ятої статті 52  Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та скасовано лише пункт 3 рішення ВКДКА від 27.09.2017 №  ІХ-006/2017, яким ухвалено нове рішення про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, колегія суддів касаційної інстанції відхиляє, оскільки застосувавши інший спосіб захисту прав позивача у вигляді скасування рішення ВКДКА від 27.09.2017 № ІХ-006/2017 повністю, залишається чинним рішення дисциплінарної палати КДКА Кіровоградської області № 19 від 29.05.2017, що не відповідає положенням статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Ураховуючи викладене, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про скасування рішення ВКДКА від 27.09.2017 № ІХ-006/2017 в частині ухвалення нового рішення про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, проте вважає за необхідне змінити рішення судів попередніх інстанцій в частині мотивів задоволення позову, оскільки суди попередніх інстанцій не у повному обсязі врахували обставини справи та неправильно обрали мотиви для задоволення позову.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Статтею 351 КАС України встановлено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (частина перша). Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина третя ). Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (частина четверта).
Враховуючи вищенаведене та приписи статті 351 КАС України, Суд касаційної інстанції вважає за необхідне касаційну скаргу ВКДКА задовольнити частково, а судові рішення судів попередніх інстанцій змінити в частині мотивів задоволення позову.
Висновки щодо розподілу судових витрат
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Перелік випадків, за яких здійснюється розподіл судових витрат наведений у статях 139,140 КАС України.
З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність підстав, наведених у статтях 139,140 КАС України, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 3, 9, 341, 344, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури задовольнити частково.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.03.2018 і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 змінити в частині мотивів, виклавши їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Судді | Ж.М. Мельник-Томенко А.В. Жук  Н.М. Мартинюк