КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
03110  м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а,
                                                                                                                                                                                            
Справа № 757/34498/19-ц                                                        Головуючий у 1 інстанції - Вовк С.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8429/2020                                           Доповідач - Мараєва Н.Є.
 
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Мараєвої Н.Є.
      Суддів: Заришняк Г.М., Рубан С.М.
При секретарі: Гаврюшенко К.О.
розглянули у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду  в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою
Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей"
на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 січня 2020 року 
в справі за клопотанням Відкритого акціонерного товариства "Останківський молочний комбінат" про визнання та надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення іноземного суду - ухвали Арбітражного суду міста Москви від 24 грудня 2018 року в справі №А40-267171/18-154-2806 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Останківський молочний комбінат" до Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" про стягнення передплати
Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-
 
ВСТАНОВИЛА:
 
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 23 січня 2020 року задоволено клопотання Відкритого акціонерного товариства «ОСТАНКИНСКИЙ МОЛОЧНЫЙ КОМБИНАТ» про визнання та надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення іноземного суду - ухвали Арбітражного суду міста Москви від 24 грудня 2018 року у справі № А40-267171/18-154-2806 за позовом Відкритого акціонерного товариства «ОСТАНКИНСКИЙ МОЛОЧНЫЙ КОМБИНАТ» до Приватного підприємства «Консалтингова фірма «Прометей» про стягнення передплати.
Надано дозвіл на примусове виконання в Україні рішення іноземного суду - ухвали Арбітражного суду міста Москви від 24 грудня 2018 року у справі № А40-267171/18-154-2806 за позовом Відкритого акціонерного товариства «ОСТАНКИНСКИЙ МОЛОЧНЫЙ КОМБИНАТ» до Приватного підприємства «Консалтингова фірма «Прометей» про стягнення передплати, відповідно до якої з Приватного підприємства «Консалтингова фірма «Прометей» на користь Відкритого акціонерного товариства «ОСТАНКИНСКИЙ МОЛОЧНЫЙ КОМБИНАТ» підлягають стягненню передплата за обладнання за контрактом № 1903/2018 від 19.03.2018 у розмірі 168 000, 00 Євро (сума боргу за курсом на дату сплати - 11 972 100, 00 рублів), вартість передплати за обладнання за контрактом № 2304/2018 від 23.04.2018 у розмірі 134 000, 00 Євро (сума боргу за курсом на дату сплати - 10 156 181, 60 рублів), штраф станом на 31.10.2018 за затримку в поставці обладнання за контрактом № 1903/2018 від 19.03.2018 у розмірі 10 500, 00 Євро (сума штрафу за курсом на дату подання позовної заяви - 785 313, 90 рублів), штраф станом на 
31.10.2018 за затримку в поставці обладнання за контрактом № 2304/2018 від 23.04.2018 у розмірі 3 350, 00 Євро (сума штрафу за курсом на дату подання позовної заяви - 250 552, 53 рублів), державне мито у розмірі 138 821, 00 рублів, що в сумі за курсом НБУ станом на 23 січня 2020 року складає 9 099 694, 59 грн.
В апеляційній скарзі Приватне підприємство "Консалтингова фірма "Прометей" просить скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 23 січня 2020 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання Відкритого акціонерного товариства "Останківський молочний комбінат " про визнання та надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення іноземного суду - ухвали Арбітражного суду міста Москви від 24 грудня 2018 року в справі № А40-267171/18-154-2806, посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема, на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми цивільного-процесуального права.
Апеляційна скарга не  підлягає  задоволенню з огляду на наступне.
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, ухвалою Арбітражного суду міста Москви від 24 грудня 2018 року у справі № А40-267171/18-154-2806 за позовом Відкритого акціонерного товариства «ОСТАНКИНСКИЙ МОЛОЧНЫЙ КОМБИНАТ» до Приватного підприємства «Консалтингова фірма «Прометей» про стягнення передплати за обладнання за контрактом № 1903/2018 від 19.03.2018 у розмірі 168 000, 00 Євро (сума боргу за курсом на дату сплати - 11 972 100, 00 рублів), вартості передплати за обладнання за контрактом № 2304/2018 від 23.04.2018 у розмірі 134 000, 00 Євро (сума боргу за курсом на дату сплати - 10 156 181, 60 рублів), штрафу станом на 31.10.2018 за затримку в поставці обладнання за контрактом № 1903/2018 від 19.03.2018 у розмірі 10 500, 00 Євро (сума штрафу за курсом на дату подання позовної заяви - 785 313, 90 рублів), штрафу станом на 31.10.2018 за затримку в поставці обладнання за контрактом № 2304/2018 від 23.04.2018 у розмірі 3 350, 00 Євро (сума штрафу за курсом на дату подання позовної заяви - 250 552, 53 рублів), державного мита у розмірі 138 821, 00 рублів затверджено мирову угоду, укладену між ВАТ «ОСТАНКИНСКИЙ МОЛОЧНЫЙ КОМБИНАТ» та ПП «Консалтингова фірма «Прометей» на наступних умовах:
1. Сторони на момент укладення цієї мирової угоди підтвердили здійснення відповідачем оплати за контрактом на поставку обладнання № 1903/2018 від 19.03.2018 у розмірі 72 000, 00 Євро.
2. Сторони на момент укладення цієї мирової угоди зафіксували заборгованість відповідача в загальному розмірі 230 000, 00 Євро, яка виникла за контрактом на поставку обладнання № 1903/2018 від 19.03.2018 - у розмірі 96 000, 00 Євро, а також заборгованість відповідача за контрактом № 2304/2018 від 23.04.2018 у розмірі 134 000, 00 Євро, що стало підставою для звернення позивача в Арбітражний суд м. Москви.
Задовольняючи клопотання суд першої інстанції виходив із наявності підстав для задоволення клопотання, та з того, що на даний час між Україною та Російською Федерацією діє Конвенція "Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам" від 1993 року, яка 10 листопада 1994 року ратифікована Верховною Радою України та набула чинності для України 14 квітня 1995 року.
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.
Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 р. № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» встановлює, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.
У частині 1 статті 462 ЦПК України встановлено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.
Відповідно до ч. 1 ст. 468 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено з підстав визначених ч. 2 ст. 468 ЦПК України.
На даний час між Україною та Російською Федерацією діє Конвенція «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 1993 року, яка 10 листопада  1994  року ратифікована Верховною Радою України та набула чинності для України  14  квітня  1995  року (далі- Конвенція).
Згідно зі ст. 51 цієї Конвенції - кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін:
а) рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань (далі - рішень);
б) рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку.
Відповідно до ст. 53 Конвенції клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й у суд, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню.
До клопотання додаються:
а)рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення;
б) документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена;
в) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання;
г) документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності.
З матеріалів справи вбачається, що стягувачем до клопотання додані: належним чином завірена копія ухвали Арбітражного суду міста Москви від 24 грудня 2018 року у справі № А40-267171/18-154-2806, офіційна довідка Арбітражного суду міста Москви від 23 травня 2019 року № А40-267171/18-154-2806 про те, що ухвала набрала законної сили, стягнення за виконавчим листом серії ФС № 029516892 від 15 березня 2019 року на території Російської Федерації не відбувалось, ПП «Консалтингова фірма «Прометей» було повідомлено про час та місце судового розгляду, судове засідання проведено за участі представника ПП «Консалтингова фірма «Прометей» за довіреністю від 10 грудня 2018 року № 1 Харченко С. С. Також додано оригінал виконавчого листа.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення підлягає виконанню на території України.
Відповідно до частини 8 статті 467 Цивільного процесуального кодексу України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.
Отже, враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, стосовно наявності підстав для задоволення клопотання   ВАТ «ОСТАНКИНСКИЙ МОЛОЧНЫЙ КОМБИНАТ та надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення іноземного суду - ухвали Арбітражного суду міста Москви від 24 грудня 2018 року у справі № А40-267171/18-154-2806 за позовом Відкритого акціонерного товариства «ОСТАНКИНСКИЙ МОЛОЧНЫЙ КОМБИНАТ» до Приватного підприємства «Консалтингова фірма «Прометей» про стягнення передплати, відповідно до якої з Приватного підприємства «Консалтингова фірма «Прометей» на користь Відкритого акціонерного товариства «ОСТАНКИНСКИЙ МОЛОЧНЫЙ КОМБИНАТ» підлягають стягненню передплата за обладнання за контрактом № 1903/2018 від 19.03.2018 у розмірі 168 000, 00 Євро (сума боргу за курсом на дату сплати - 11 972 100, 00 рублів), вартість передплати за обладнання за контрактом № 2304/2018 від 23.04.2018 у розмірі 134 000, 00 Євро (сума боргу за курсом на дату сплати - 10 156 181, 60 рублів), штраф станом на 31.10.2018 за затримку в поставці обладнання за контрактом № 1903/2018 від 19.03.2018 у розмірі 10 500, 00 Євро (сума штрафу за курсом на дату подання позовної заяви - 785 313, 90 рублів), штраф станом на 31.10.2018 за затримку в поставці обладнання за контрактом № 2304/2018 від 23.04.2018 у розмірі 3 350, 00 Євро (сума штрафу за курсом на дату подання позовної заяви - 250 552, 53 рублів), державне мито у розмірі 138 821, 00 рублів, що в сумі за курсом НБУ станом на 23 січня 2020 року складає 9 099 694, 59 грн.
Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.
Доводи апеляційної скарги  висновків суду не спростовують.  
Підстав для скасування ухвали  суду не вбачається.
Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
 
Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Консалтингова компанія "Прометей" - залишити без задоволення.
      Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 23 січня 2020 року - залишити без змін.
Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст складено 18 вересня 2020 року.

 
Головуючий:                                        Судді: