Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1 	Справа № 991/4485/20	
Доповідач: ОСОБА_2 	Провадження №11-сс/991/532/20	

АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ

У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2020 року	місто Київ	

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 червня 2020 року про повернення скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И Л А:

Від ОСОБА_6  надійшла апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03.06.2020.
І. Зміст оскаржуваного рішення.
1.1. 03.06.2020 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду постановив ухвалу, якою повернув ОСОБА_6 подану ним скаргу на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) за заявою від 20.05.2020.
1.2. Свою ухвалу слідчий суддя мотивував тим, що: (1) у заяві зазначено про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 111, 255, 256, 296, 364, 365, 366, 367, 375, 384 Кримінального кодексу України (далі – КК), однак обставин, які б вказували на наявність будь-яких ознак наведених злочинів особою не наведено; (2) натомість заявником вказано про вчинення інспектором поліції хуліганства, підроблення протоколу про адміністративне правопорушення, суддею ОСОБА_7 винесено завідомо неправосудне рішення, а членом Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя ОСОБА_8 залишено без розгляду скаргу заявника відносно судді ОСОБА_7 , тобто про ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 296, 358, 375 КК, які не підслідні НАБУ, а відтак відповідно і не підсудні Вищому антикорупційному суду; (3) скаргу на бездіяльність НАБУ слід повернути особі у зв`язку з її непідсудністю слідчому судді Вищого антикорупційного суду, що не позбавляє можливості особу звернутися зі скаргою до місцевого загального суду.
ІI. Вимоги і доводи апеляційної скарги.
2.1. 22.06.2020 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03.06.2020, у якій він просить оскаржувану ухвалу скасувати і постановити нову, якою зобов`язати уповноважену особу НАБУ внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
2.2. Свої вимоги особа, яка подала апеляційну скаргу, мотивує тим, що вичерпний перелік рішень, одне із яких може прийняти слідчий суддя за результатами розгляду скарги на невнесення відомостей до ЄРДР, визначений ст. 307 Кримінальним процесуальним кодексом України (далі – КПК), він є вичерпним та не наділяє суддю правом повернення особі поданої нею скарги без її розгляду по суті.
ІII. Позиції учасників провадження.
3.1. ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, хоча про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином. В апеляційній скарзі зазначив клопотання про її розгляд за його відсутності.
3.2. Детектив та прокурор у судове засідання не прибули, про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги від жодного з учасників до апеляційного суду не надійшло.
IV. Щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності учасників.
4.1. Згідно ч. 4 ст. 405 КПК «неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття».
4.2. У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 просив розглянути апеляційну скаргу за його відсутності, і участь учасників провадження у судовому засіданні по її розгляду за змістом ч. 4 ст. 405 КПК не є обов`язковою колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності учасників судового провадження.
V. Обставини, встановлені колегією суддів під час розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши наведені доводи, колегія суддів встановила наступне.
5.1. 03.06.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР, в якій він зазначив, що 20.05.2020 звернувся до НАБУ із заявою про злочин, яку було зареєстровано 22.05.2020 за №С-8720 (а. с. 1, 3).
5.2. У вказаній копії заяви про злочин, яку ОСОБА_6 додав до своєї скарги, поданої до Вищого антикорупційного суду, йшлося про те, що: (1) 15.09.2016 на нього інспектором патрульної поліції було накладено адміністративне стягнення за неіснуюче порушення Правил дорожнього руху; (2) суддя ОСОБА_7 , який у зв`язку із вищевказаним притягненням його до відповідальності розглядав адміністративну справу, порушив норми АПК України, прийнявши неправосудне рішення; (3) членом Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя ОСОБА_8 залишено без розгляду скаргу заявника відносно судді ОСОБА_7 . При цьому, зі змісту наданих заявником документів неможливо встановити чи ОСОБА_6 лише написав заяву від 20.05.2020, чи він її в дійсності подав до НАБУ поштою, особисто або електронною поштою (а. с. 2).
5.3. 03.06.2020 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду постановив ухвалу, якою скаргу на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР повернув особі, яка її подала (а. с. 5-6).
5.4. 12.06.2020 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду постановив ухвалу, якою виправив у своїй ухвалі від 03.06.2020 описку – помилкове зазначення прізвища заявника як « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » (а. с. 11).
5.5. Після отримання ухвали слідчого судді від 03.06.2020, дату отримання якої за матеріалами судового провадження встановити неможливо, 16.06.2020 ОСОБА_6 поштовим зв`язком надіслав до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу на вказану ухвалу, яка надійшла до суду 22.06.2020.
VI. Мотиви і висновки колегії суддів.
Надаючи оцінку обставинам, встановленим під час розгляду апеляційної скарги, колегія суддів виходь із такого.
6.1. П. 1 ч. 1 ст. 303 КПК передбачено, що «на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення…».
6.2. Ст. 304 КПК визначає правила, у відповідності до яких слідчий суддя, перш ніж перейти до вирішення по суті згідно правил ст. ст. 306-308 КПК скарги особи, поданої на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, повинен з`ясувати чи може він взагалі її розглядати. Зокрема, чи відсутні/наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження (ч. 4 ст. 304 КПК) або повернення апеляційної скарги (ч. 2 ст. 304 КПК).
6.2.1. Зокрема, у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 303 КПК «скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді». Зазначеній нормі кореспондує п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК, у відповідності до якого «судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності».
6.2.2. Отже, положення, які вимагають від слідчого судді перевіряти чи може він розглядати по суті отриману скаргу законодавцем було включено до КПК з метою запобігання ситуаціям розгляду справ з порушенням правил підсудності. Тому, цих правил, перш ніж переходити до розгляду скарг осіб по суті, слідчі судді повинні безумовно дотримуватися.
6.2.3. Тому, у випадку, якщо слідчий суддя отримав скаргу особи, яка йому непідсудна, він згідно вимог п. 2 ч. 2 ст. 303 КПК повинен постановити ухвалу про її повернення особі, яка звернулася з такою скаргою.
6.3. Разом з тим, правила предметної підсудності Вищого антикорупційного суду визначаються ст. 33-1 з урахуванням п. 20-2 Розділу XI «Перехідні положення» КПК у редакції, чинній з 22.09.2019.
6.3.1. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 33-1 КПК, чинної на момент надходження до суду скарги ОСОБА_6 , «Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України».
6.3.2. Перелік злочинів, які, на думку особи, що подала апеляційну скаргу, було вчинено інспектором поліції, суддею ОСОБА_7 та членом Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя ОСОБА_8 , слід кваліфікувати за ст. ст. 111, 255, 256, 296, 364, 365, 366, 367, 375, 384 КК, у той час як слідчий суддя дійшов висновку в оскаржуваній ухвалі, що повідомлені ОСОБА_6 у заяві про злочин факти свідчать про необхідність їх кваліфікації лише за ст. ст. 296, 358, 375 КК.
6.3.3. Тобто, хоча в заяві про злочин ОСОБА_6 і посилався на вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 111, 255, 256, 296, 364, 365, 366, 367, 375, 384 КК, один з яких (ст. 364 КК) згідно примітки до ст. 45 КК відноситься до корупційних злочинів, але повідомлені особою в такій заяві обставини можуть вказувати на наявність ознак злочинів, передбачених ст. ст. 296, 358, 375 КК. Склад кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 364 КК, є матеріальним. Проте, зі змісту заяви від 20.05.2020 не вбачається, що мають місце істотна шкода чи тяжкі наслідки у відповідності до п. п. 3, 4 примітки до ст. 364 КК.
6.4. Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо непідсудності йому скарги ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що хоча в заяві ОСОБА_6 від 20.05.2020 йшлося про вчинення злочинів суддею та членом Вищої ради правосуддя (абз. 5 п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК), але зазначені в ній обставини вказують на імовірне вчинення кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. ст. 296, 358, 375 КК, і не свідчать про вчинення дій, які можуть бути кваліфіковані за ст. 364 КПК.
6.5. Отже, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про те, що розгляд скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР не відноситься до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду. А тому, слідчий суддя прийняв правильне рішення повернути особі скаргу, яку слідчий суддя Вищого антикорупційного суду не мав права розглядати по суті.
6.6. Рішення, одне з яких за результатами розгляду апеляційних скарг може постановити апеляційний суд, передбачені ст. 407 КПК.
6.6.1. Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК «за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу».
6.6.2. Оскільки слідчий суддя Вищого антикорупційного суду в оскаржуваній ухвалі прийшов до правильного висновку про повернення ОСОБА_6 його апеляційної скарги, і доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу – без змін.
Керуючись ст. ст. 7, 8, 9, 33-1, 216, ч. 6 ст. 304, ст. ст. 392, 407, 409, 410, 412, 418, 419, 422, 424 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 червня 2020 року залишити без змін.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:	ОСОБА_2   	
Судді:	ОСОБА_3   	
 	ОСОБА_4