ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/1530/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  23 липня 2020 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача:           Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження, у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2020 року (місце ухвалення: м. Чернігів, час ухвалення: не зазначено, дата складання повного тексту: не зазначено)  у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми), третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та скасування постанови,- 

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми), третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , в якому просило суд6
- визнати протиправними дії відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми) ;
- скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми) про накладення штрафу від 13.04.2020 року у виконавчому провадженні № 58798805.
Рішенням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2020 року у задоволенні позову відмолено. 
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що при винесенні спірного рішення суд першої інстанції не врахував, що на час винесення спірної постанови державного виконавця рішення суду не було виконано у повному обсязі з незалежних від апелянта причин.
Апелянтом зазначено, що на час винесення державним виконавцем постанови про накладення на боржника штрафу в розмірі 5100,00 грн. у ВП №58798805 рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі № 620/3466/18 від 20.12.2018 виконано частково, а саме у травні 2019 року виплачена заборгованість ОСОБА_1 в сумі 1918,87 грн. за період з 01.04.2016 по 30.04.2016. Щодо фактичної виплати решти заборгованості, то таку буде виплачено на умовах окремого порядку з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365. 
До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі               № 620/3466/18 позов задоволено частково, шляхом визнання протиправними дій Бобровицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.04.2016 по 30.06.2017 та з травня 2018 по липень 2018 та зобов`язання Бобровицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Чернігівської області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 01.04.2016 по 30.06.2017 та з травня 2018 по липень 2018. 
Постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 04.04.2019 відкрито виконавче провадження № 58798805 з виконання виконавчого листа №620/3466/18, виданого Чернігівським окружним адміністративним судом 19.03.2019 про зобов`язання Бобровицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 01.04.2016 по 30.06.2017 та з травня 2018 по липень 2018року.
Листом № 1162/10 від 16.04.2020року боржник повідомив державного виконавця, що виплата спірних сум буде проведена в майбутньому на умовах окремого порядку з урахуванням   постанови Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365.
19.04.2019 державним виконавцем складено акт, в якому зазначено, що боржником рішення суду в повному обсязі не виконано.
Листами ГУ ПФУ в Чернігівській області від 24.09.2019 № 340/04-05 та від 07.04.2020 № 2500-3404-611314 повідомлено відділ примусового виконання рішень, що для пенсіонерів з числа внутрішньо переміщених осіб, щодо яких рішенням суду не встановлено порядку виплати заборгованості, виплата коштів за минулий час здійснюється відповідно до вимог постанови КМУ № 365 .
14.04.2020  державним виконавцем винесено постанова № 58798805 про накладення на боржника штрафу в сумі 5100,00 грн. у зв`язку з невиконанням рішення суду без поважних причин.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем вірно встановлено факт невиконання рішення суду без поважних причин, а тому правомірно застосовано до позивача штрафні санкції. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За визначенням статті 1 Закону України від 02.06.2016 N 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон N 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. 
Згідно п. п. 1, 16 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404, у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 63 Закону № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом   порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Посилаючись на п. 15 Порядку № 365, апелянт, між тим, не звернув уваги, що даний пункт регламентує поновлення виплат на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених районними, районними у мм. Києві і Севастополі державними адміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад.
В той же час, як вірно встановлено судом першої інстанції, предметом даного спору є невиконання позивачем рішення суду, що є обов`язковим до виконання.
Відтак доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.
Крім того, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У відповідності до ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.
Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.
У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
У відповідності до ч. 3 ст. 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315,316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2020 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми), третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та скасування постанови залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 330, 333 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                                                О.О. Беспалов
Суддя                                                                                                                   В. Ю. Ключкович
Суддя                                                                                                                   А. Б. Парінов
 (Повний текст постанови складено 23.07.2020 р.)