Справа № 127/670/20 
Провадження № 33/801/375/2020
Категорія: 325 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гайду Г. В.
Доповідач: Якименко М. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., з участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності -адвоката Деркача В.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 27 лютого 2020 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у виді 120 годин суспільно корисних робіт, та стягнуто судовий збір в розмірі 420,40 гривень на користь держави.
Не погоджуючись з даною постановою,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що справа була розглянута в його відсутність. Про постанову суду дізнався 14.05.2020, а тому вважає, що строк пропущений ним з поважних причин.
В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. Вважає, що суд допустив порушення норм процесуального права, розглянувши справу у його відсутність. 
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції адвокат Деркач В.Г. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення адвоката Деркача В.Г., який апеляційну скаргу підтримав та просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, суддя апеляційний суду вважає, що клопотання слід задовольнити - поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін з огляду на таке.
Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.
Як вбачається з матеріалів справи, суд розглянув її у відсутність правопорушника, про постанову ОСОБА_1 дізнався 14.05.2020, а звернувся з апеляційною скаргою 19.05.2020. 
Вказані обставини вказують на об`єктивну неможливість своєчасного оскарження постанови суду та поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому цей строк підлягає поновленню. 
Згідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до  ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 183-1 КУпАП несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
З  об`єктивної сторони даний адміністративний проступок характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї. При цьому, для утворення складу правопорушення є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП є правильними і узгоджуються з наявними в справі доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення № 55735665/38 від 19.12.2019, з якого слідує, що при примусовому виконанні виконавчого листа № 130/516/17 від 06.07.2017, про стягнення аліментів, ОСОБА_1 не сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, чим утворив заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців за період з 09.03.2017 по 30.11.2019, яка становить 33 099,22 гривень (а.с. 2). З даного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень по невиконанню рішення суду, про що було зазначено в його тексті;
- виконавчим листом № 130/516/17 від 06.07.2017 виданого Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області, рішенням якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 09.03.2017 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 03.09.2030 (а. с. 15);
- постановою про відкриття виконавчого провадження серії ВП№55735665 від 07.02.2018 (а.с. 17);
- викликом державного виконавця від 07.02.2018 (а.с. 18-19);
- постановою про арешт майна боржника від 27.02.2018 (а.с. 21-22); 
- повторним викликом державного виконавця №13148 від 16.12.2018 (а.с. 23);
- розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №55735665, згідно якого станом на 30.11.2019 заборгованість ОСОБА_1 становить 33 099,22 гривень (а.с.3).
Даних про погашення цього боргу чи сплати коштів суду першої інстанції не надано. 
Вище перелічені докази узгоджуються між собою, жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП.
Суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. ст.245, 252, 280, 283 КУпАП дійшов вірного висновку про доведеність його вини, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.         На переконання суду факт несплати ОСОБА_1 аліментів на доньку, який призвів до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа, знайшов своє підтвердження під час розгляду справи судом першої інстанції і не був спростований під час апеляційного розгляду справи.
За таких обставин висновки суду про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-3 КУпАП, є правильним.
Доводи скаржника, про порушення судом першої інстанції процесуальних норм, що полягали в розгляді справи у його відсутність, внаслідок чого порушені його права передбачені ст. 267 КУпАП, суддя вважає також необґрунтованими, які спростовуються матеріалами справи.
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує, що з поважних причин не з`явився на наступне судове засідання, при цьому посилається на довідку про хворобу. Однак з наданої довідки (а.с. 35) слідує, що ОСОБА_1 лікувався у сімейного лікаря в зв`язку з алергією, а не був на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні, що не свідчить про поважність неявки в судове засідання, тобто дана хвороба не передбачає перешкод з`явитись в судове засідання.
Будь яких заяв від правопорушника про причини його неявки чи будь-якої уповноваженої на це особи до суду не надходило.
Відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 183-1, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Відтак розгляд судом адміністративної справи у відсутність ОСОБА_1 не впливає на склад адміністративного правопорушення і висновків суду не спростовує. 
Крім того, як вбачається із матеріалів справи, скаржник надавав пояснення в попередньому судовому засіданні.
Тому доводи у апеляційній скарзі, що судом неповно встановлено та досліджено всі обставини справи, є безпідставними.
На переконання судді апеляційної інстанції - розгляд справи у відсутність правопорушника не впливає, як на правильність висновків суду, так і на склад правопорушення і постановлене судом рішення. 
Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що скаржник працює і при цьому призначив громадські роботи, не заслуговують на увагу, оскільки норма ст. 183-1 КУпАП передбачає адміністративне стягнення лише у вигляді суспільно корисних робіт.
ОСОБА_1 в підтвердження доводів апеляційної скарги надав копії квитанції з банку, з яких слідує, що скаржник періодично перераховував кошти на ОСОБА_4 , однак в даних квитанціях не зазначено, на що саме перераховувались кошти, тобто відсутня інформація щодо призначення платежу, тому дані копії квитанцій не приймаються суддею до уваги.
Доказів, які б спростовували вину скаржника, до апеляційного суду не надано.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм процесуального права, яке могло призвести до неправильного вирішення справи.
ОСОБА_1 не було доведено ті обставини, на які він посилався в апеляційній скарзі.
З урахуванням наведеного, посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі, суддя вважає безпідставними та не знаходить підстав для їх задоволення.
Суддя вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст.279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.183-1 КУпАП, з огляду на що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294  КУпАП, суддя - 
       
П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 27 лютого 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 27 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП - залишити без змін. 
Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя                                                           М. М. Якименко