УХВАЛА

30 вересня 2020 року 
Київ
справа №806/1261/15
адміністративне провадження №К/9901/23820/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Малинської районної державної адміністрації на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2020 року у справі № 806/1261/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Малинської районної державної адміністрації, Головного управління ДПС у Житомирській області, Управління регіонального розвитку Малинської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправними та скасування висновку від 19.02.2015 №89/06-13-17 і розпорядження від 27.02.2015 №10-к, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 

УСТАНОВИВ:
В березні 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Малинської районної державної адміністрації (далі - відповідач 1), Малинської об`єднаної ДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (в подальшому замінено на - Головне управління ДПС у Житомирській області) (далі - відповідач 2), Управління регіонального розвитку Малинської районної державної адміністрації Житомирської області (далі - відповідач 3), де просив: визнати протиправним та скасувати висновок Малинської об`єднаної ДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 19.02.2015 №89/06-13-17; визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Малинської районної державної адміністрації Литвиненка В.М. від 27.02.2015 № 10-к про звільнення ОСОБА_1 з посади на підставі пункту 7-2 ст.36 Кодексу законів про працю України; поновити позивача на посаді начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Малинської районної державної адміністрації Житомирської області та зобов`язати Малинську районну державну адміністрацію видати розпорядження про призначення ОСОБА_1 на посаду Управління регіонального розвитку Малинської РДА; стягнути з Малинської районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 159430,60 грн (з урахуванням збільшення позовних вимог).
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року позов задоволено частково. Скасовано висновок Малинської ОДПІ (правонаступник ГУ ДПС України в Житомирській області) про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" від 19.02.2015 № 89/06-13-17 в частині зазначеного, що за результатами проведеної перевірки з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2013 рік вказав недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого (набутих) ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пункті 1 - 10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_1 . Скасовано розпорядження голови Малинської районної державної адміністрації Литвиненка В.М. від 27.02.2015 № 10-к про звільнення ОСОБА_1 з посади на підставі пункту 7-2 ст.36 Кодексу законів про працю України. Стягнуто з Управління регіонального розвитку Малинської районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 112 116,90 грн із попереднім вирахуванням та утриманням усіх необхідних податків, зборів і обов`язкових платежів. В іншій частині позовних вимог відмовлено за безпідставністю.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2020 року задоволено клопотання про заміну відповідача (Управління регіонального розвитку Малинської районної державної адміністрації Житомирської області) у справі на правонаступника - відділ містобудування, архітектури, інфраструктури та житлово-комунального господарства Малинської районної державної адміністрації Житомирської області. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Малинської районної державної адміністрації, Головного управління ДПС у Житомирській області, Управління регіонального розвитку Малинської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправними та скасування висновку від 19.02.2015 №89/06-13-17 і розпорядження від 27.02.2015 №10-к, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінено з мотивів викладених в цій постанові та відповідно змінено резолютивну частину: "Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Малинської РДА. Стягнути з відділу містобудування, архітектури, інфраструктури та житлово-комунального господарства Малинської районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 125 556,20 грн. грн. з попереднім вирахуванням та утриманням усіх необхідних податків, зборів і обов`язкових платежів". В решті рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року залишено без змін.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням Відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Малинської районної державної адміністрації звернувся до Верховного Суду із указаною касаційною скаргою.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Аналіз матеріалів касаційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам статті 330 КАС України.
З 08 лютого 2020 року набрали чинності норми Закону України від 15 січня 2020 року №460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», якими внесено зміни щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду, викладені у розділі 3 Глави 2 «Касаційне оскарження». 
Згідно із частиною 4 статті 328 КАС України (в чинній редакції) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає порушення норм процесуального права чи неправильне застосування процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Верховний Суд зазначає про те, що викладені у касаційній скарзі доводи не відповідають вимогам пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України, оскільки не містять передбачені статтею 328 цього Кодексу підстави, а мотивування касаційної скарги про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права не мають правового підґрунтя та фактично свідчать про незгоду скаржника із наданою судом оцінкою доказів у справі. 
Крім того, згідно з частинами першою-третьою статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
З матеріалів касаційної скарги слідує, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена 07 серпня 2020 року. Касаційну скаргу подано на пошту 14 вересня 2020 року, тобто з пропуском передбаченого статтею 329 КАС України тридцятиденного строку на касаційне оскарження. 
Втім, скаржник питання про поновлення строку на касаційне оскарження не порушує. Зазначає, що оскаржуване рішення суду отримано 18 серпня 2020 року, водночас доказів на підтвердження дати отримання постанови суду апеляційної інстанції заявником касаційної скарги не надано.
Крім того, відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (станом на дату подання касаційної скарги).
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час звернення позивача до суду, ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру встановлена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру розмір судового збору складав 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з абзацом 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» визначено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2015 року встановлено 1218,00 грн.
Із рішень судів попередніх інстанцій встановлено, що за наслідками розгляду позовної заяви у цій справі, задоволено майнову вимогу позивача у розмірі 125556,20 грн та дві немайнові вимоги з похідною від них вимогою.
Ціна позову за вимогу немайнового характеру складає 487,20 грн, судовий збір за майнову вимогу складає 1255,56 грн. Отже розмір судового збору за подання цієї касаційної скарги становить 4459,22 грн ((974,40 грн+1255,56 грн) х 200%).
Однак, скаржником до касаційної скарги додано виписку від 19.09.2020 про сплату судового збору в сумі 2511,12 грн. 
Таким чином скаржнику необхідно доплатити судовий збір у сумі 1948,70 грн.
Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини 4 статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини 2 статті 330 КАС України, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із наданням відповідних доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження (конверта з відбитками та штрихкодовими ідентифікаторами установи поштового зв`язку, довідки відділення поштового зв`язку тощо) та документу про сплату судового збору в установленому законом розмірі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Малинської районної державної адміністрації на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2020 року у справі № 806/1261/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Малинської районної державної адміністрації, Головного управління ДПС у Житомирській області, Управління регіонального розвитку Малинської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправними та скасування висновку від 19.02.2015 №89/06-13-17 і розпорядження від 27.02.2015 №10-к, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Недоліки необхідно усунути шляхом подання до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:
1) уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини 4 статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини 2 статті 330 КАС України;
2) клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із наданням відповідних доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження (конверта з відбитками та штрихкодовими ідентифікаторами установи поштового зв`язку, довідки відділення поштового зв`язку тощо);
3) оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 1948,70 гривень (отримувач коштів - УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055"); призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) (назва суду, де розглядається справа)).
Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в частині невиконання вимог статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько
А.Г. Загороднюк 
В.М.Соколов
Судді Верховного Суду