ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/702/20 Справа № 195/667/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Омеко М. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 липня 2020 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1   на постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого у АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В: 
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною постановою  ОСОБА_1   визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у у виді штрафу у розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 420 гривень 40 копійок.
ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він о 17:25 годині 04.05.2020 року на 295 км а/д Н-23 (Кропивницький - Кривий Ріг - Запоріжжя) керував мопедом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку пройти медичне освідчування на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а справу закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.
Вказану постанову вважає незаконною та необґрунтованою.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції порушено його право на захист, на його думку, суд належним чином не повідомив про розгляд справи, та розгляд справи відбувся без його участі. Вказує, на те, що з протоколом про адміністративне правопорушення він ознайомився лише 28 травня 2020 року, про наявність даної справи, він не знав. 
На його думку, при винесенні рішення, суд враховував тільки письмові пояснення свідків, які носять лише бланкетний характер. На його думку, огляд на стан сп`яніння проводився з порушеннями, та вважає його недійсним.
В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 будучи повідомленими належним чином про час і місце його проведення, не з`явився, в апеляційній скарзі прохав про можливість проведення слухання без його участі.
Тому, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності вказаної особи на підставі матеріалів, які маються у справі.
Мотиви апеляційного суду.
       Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
       Насамперед, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, остільки він не був при розгляді справи в суді 1 інстанції та запізно отримав копію постанови.
       Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.
       У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався вказаних вимог закону в повному обсязі.
       Доводи ОСОБА_1 про невинуватість у скоєному спрастовані:
       - відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 514484 від 04.05.2020 року, де зазначено, що водій ОСОБА_1 17:25 годині 04.05.2020 року на 295 км а/д Н-23 (на автодорозі Кропивницький — Кривий Ріг - Запоріжжя) керував мопедом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та відмовився пройти медичне освідчування на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. При цьому, в протоколі зазначені пояснення ОСОБА_1 про те, що він вживав пиво.
       - рапортом поліцейського, з якого вбачається, що під час чергування було зупинено мопед Сузукі, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та при намаганні перевірити у водія документи, у нього були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння. Водію було запропоновано пройти медичне освідування на місці зупинки, але він в присутності двох свідків відмовився від цього.
       - актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів за підписом двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , де зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.
       - письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 що в їх присутності водій ОСОБА_1 відкрито відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Зазначеними доказами в повній мірі доведено винуватість ОСОБА_1 у інкримінованому адміністративному правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.
Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, огляд проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;
- лікарем закладу охорони здоров`я.
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.
В ході апеляційного розгляду встановлено, щол вказані вимоги Закону виконані належним чином. 
Інші доводи ОСОБА_1 мають формальний характер та спрямовані на його уникнення від адміністративної відповідальності.
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване та законне рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджено належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були належно дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).
Місцевий суд також обґрунтовано застосував стягнення у межах санкції ст. 130 КУпАП, в трьох місячний строк з дня вчинення правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
П О С Т А Н О В И В 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2020 року стосовно  ОСОБА_1 , якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130  КупАП – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського         
апеляційного суду                                                         Коваленко В.Д.