Номер провадження: 22-ц/813/5278/20 
Номер справи місцевого суду: 523/16752/18
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого                        Сегеди С.М.,
суддів:                        Гірняк Л.А.,
Цюри Т.В.,
за участю секретаря:                Ющак А.Ю.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у відсутності учасників справиапеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2019 року в частині відмови у задоволенні клопотання про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Михайлова Олена Володимирівна, про визнання заповіту недійсним,                        
встановив:
       
В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси з 27 листопада 2018 року перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Михайлова О.В., про визнання заповіту недійсним.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 підтримали подану 11.09.2019 року заяву про витребування доказів (а.с.16), в якій просили витребувати від: 
- приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Єфремова О.С. примірник довіреності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_2 , зареєстровано в реєстрі за №242 від 28.03.2018 року разом з копіями підпису ОСОБА_4 у журналі реєстрації нотаріальних дій, які необхідні для проведення судової почеркознавчої експертизи підпису ОСОБА_4 ;
- приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ковальчука С.В. примірник заповіту від 01.06.2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого на ім`я ОСОБА_2 , зареєстровано в реєстрі за № 1046 та копію підписів ОСОБА_4 у журналі реєстрації нотаріальних дій, які необхідні для проведення почеркознавчої експертизи підпису ОСОБА_4 
- з КП «Міське агентство з приватизації житла» копію приватизаційної справи квартири, що належала ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Заява про витребування доказів у справі була обґрунтована тим, що у процесі підготовчого судового засідання по зазначеній цивільній справі були отримані довіреність від 28.03.2018 року та заповіт від 01.06.2018 року, які містять підписи ОСОБА_4 , котрі абсолютно різні по каліграфії, в яких незрозуміло, який документ підписувала ОСОБА_4 та викликає сумнів у підписанні нею заповіту від 01.06.2018 року, тому сторона позивача просила витребувати зазначені в клопотанні докази.
Позивач та її представник у судовому засіданні заяву підтримали та наполягали на її задоволенні.
Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що довіреність від 28.03.2018 року не є предметом спору, тому жодної необхідності у її витребуванні немає.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2019 року заяву позивачки ОСОБА_1   про витребування примірника довіреності  ОСОБА_4   від 28.03.2018р. на ім`я  ОСОБА_2 , примірника заповіту від 01.06.2018р. та копії підписів ОСОБА_4 у журналі реєстрації нотаріальних дій, копії приватизаційної справи квартири, які необхідні для проведення судової почеркознавчої експертизи підпису ОСОБА_4  було задоволено частково.
Витребувано від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ковальчука С.В. завірену належним чином копію заповіту від  01 червня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №1046, яким ОСОБА_4 заповіла все своє майно ОСОБА_2 .
В іншій частині заяви відмовлено (а.с.17).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2019 року, в частині відмови у задоволенні клопотання про витребування  доказів у справі, танаправлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. 

Вирішуючи питання про слухання справи у спрощеному позовному провадженні, у відсутності учасників справи, колегія суддів виходить із того, що учасники справи повідомлені про час і місце судового засідання, призначене на 01.07.2020 року, на 14 год. 00 хв., у тому числі відповідачка ОСОБА_2 та третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Михайлова О.В., як то передбачено ст. 130 ЦПК України (а.с. 48-50).
Позивачка ОСОБА_1 також була повідомлена про час і місце судового засідання, оскільки судова повістка повернулася до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою», проте згідно довідки адресного бюро ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , куди і було направлено повідомлення суду про час і місце судового засідання (а.с. 54).
Крім того, саме вказану адресу свого місця проживання зазначала заявник апеляційної скарги ОСОБА_1 в заяві про усунення недоліків апеляційної скарги (а.с.34).
У зв`язку з цим та у відповідності до ч. 1 ст. 131 ЦПК України судова повістка позивачу та заявнику апеляційної скарги ОСОБА_1 вважається доставленою належним чином.

Більше того, 25.06.2020 року Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Михайлова О.В. подала суду лист, у якому просила слухати справу у її відсутність (а.с. 55).
Крім того, представник ОСОБА_2 – адвокат Бикова О.В. 01.07.2020 року подала клопотання про розгляд справи у їх відсутності (а.с.57-58).

При цьому, колегія суддів враховує, що у відповідності до п. 5 Розпорядження голови Одеського апеляційного суду від 16.03.2020 року, з наступними змінами (а.с. 60), апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч.ч.1,2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.
Оскільки жоден із учасників даної цивільної справи не надав суду заяви про бажання прийняти участь у справі особисто, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим, та враховуючи, що дана справа перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції більше 4-х місяців, колегія суддів вирішила слухати справу за відсутності її учасників, на підставі наявних у справі доказів. 
Враховуючи вищенаведене та у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).        
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення, яким є ухвала суду, є 03.07.2020 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги,  колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи в частині задоволення заяви про витребування доказів, суд першої інстанції виходив із того, що вононалежним чином не обґрунтоване та витребування примірника довіреності  ОСОБА_4  від 28.03.2018р. на ім`я ОСОБА_2 , копії підписів ОСОБА_4 у журналі реєстрації нотаріальних дій, та копії приватизаційної справи квартири виходить за межі предмету спору. 

З таким висновком суду погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

Частиною 1 ст. 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Частиною першою - третьою ст. 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
У клопотанні повинно бути зазначено:1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 ст. 116 ЦПК України передбачено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.
У клопотанні слід зазначити обставини, що можуть бути підтверджені доказом, якого необхідно витребувати. Ці обставини повинні входити до предмету доказування у справі, інакше суд може відмовити в задоволенні клопотання про витребування доказів.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову ОСОБА_1 є вимога про визнання недійсним заповіту ОСОБА_4 , посвідченого у нотаріальному порядку 01.06.2018 року. 
Підставою первісного позову є обставини, за якими ОСОБА_1 , оскаржуючи заповіт, посилалась на той факт, що її рідна племінниця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час посвідчення заповіту не усвідомлювала значення своїх дій та не могла ними керувати у зв`язку із хворобою.
В подальшому позивач ОСОБА_1 уточнила свої вимоги, зазначивши, що заповіт підписаний не померлою, а іншою особою, оскільки остання не розуміла значення своїх дій та не могла ними керувати.
Юридичною підставою позову в обох випадках ОСОБА_1 зазначила ст.ст. 255, 1257 ЦК України.
Відмовляючи в частині заявленого клопотання по витребування доказів у справі, суд першої інстанції вказав, що вищезазначені норми права в межах заявлених позовних вимог, не передбачають необхідність доказування на предмет належності підпису померлої на заповіті, а також під час оформлення документів на квартиру в порядку приватизації, що не є предметом позову.
З такими висновками суду погоджується колегія суддів і крім того зазначає, що ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 04 грудня 2019 року була залишена без задоволення заява ОСОБА_1 про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи (а.с.18). На даний час вказана ухвала набрала законної сили, оскільки постановою Одеського апеляційного суду від 03.07.2020 року, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на вищевказану ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 04 грудня 2019 року було закрито.

За таких обставин, враховуючи предмет доказування у справі, характер спірних правовідносин, доводи позовної заяви, на які посилається заявник, та конкретні обставини справи, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, апеляційний суд вважає, що ухвала суду в частині відмови у задоволенні клопотання про витребування доказів, є законною та обґрунтованою, виходячи з достатності витребуваних судом доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, та належності доказів до предмета доказування у даній справі.

При цьому колегія суддів зазначає, що учасники справи, у тому числі позивач ОСОБА_1 , не позбавлені можливості заявити клопотання як про призначення судової експертизи, так і про витребування у справі доказів, які можуть бути задоволенні судом у разі якщо даними доказами суд має встановити наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, як то передбачено ст. 76 ЦПК України. 

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надала суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.
Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу у справі постановлено у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 – 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд
постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2019 року, в частині відмови у задоволенні клопотання про витребування доказів у справі, залишити без змін.
       
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:                С.М. Сегеда        

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра