УХВАЛА

06 липня 2020 року  
Київ
справа №808/7862/14
адміністративне провадження №К/9901/13254/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р., 
перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Запорізького окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2020 року  у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Прокуратури Запорізької області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 
В С Т А Н О В И В:
20 травня 2020 року Офіс Генерального прокурора подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження. Заявник просить поновити пропущений процесуальний строк, посилаючись на те, що оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції Генеральна прокуратура отримала 07   травня 2020 року, що підтверджується конвертом.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 09 червня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків. Недоліки скарги усунуто у строк, встановлений судом.
Частиною другою статті 329 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Відповідно до частини четвертої статті 332 КАС України розгляд заяви особи про поновлення строку на касаційне оскарження здійснюється колегією суддів суду касаційної інстанції, склад якої визначений у порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
Перевіривши зазначені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження та докази, додані на їх підтвердження, колегія суддів дійшла висновку, що строк на касаційне оскарження підлягає поновленню відповідно до частини другої статті 329 КАС України.
У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Генеральної прокуратури України, Прокуратури Запорізької області, в якому просив скасувати наказ Генеральної прокуратури України від 23 жовтня 2014 року №   1450к про звільнення його з посади заступника прокурора Запорізької області, поновити його на посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23 жовтня 2014 року по день фактичного поновлення на роботі. Позов обґрунтовано тим, що його безпідставно звільнено із займаної посади на підставі пункту 7-2 (з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади») частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), оскільки звільнення, засноване на колективній відповідальності, без з`ясування конкретних виконуваних функцій та особистої участі особи в узурпації влади Президентом України ОСОБА_2 , що мало місце і у випадку позивача та не може бути визнано прийнятним у демократичному суспільстві.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2020 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Генеральної прокуратури України від 23 жовтня 2014 року № 1450к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника прокурора Запорізької області. Поновлено позивача  на посаді заступника прокурора Запорізької області з 24  жовтня 2014 року. Стягнуто з Прокуратури Запорізької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 24 жовтня 2014 року у сумі 1099680,00   грн. В іншій частині позову відмовлено.
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, просить переглянути і скасувати оскаржувані судові рішення та відмовити в позові, з тих підстав, що суди дійшли помилкового висновку про те, що норми Закону України «Про очищення влади», як підстави для звільнення з посади, не поширюються на позивача, який працював на посаді заступника прокурора області. Водночас вирішуючи спір, суди не врахували висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №   800/186/17.
Предметом спору у цій справі є правомірність звільнення особи з посади заступника прокурора Запорізької області на підставі пункту 7-2 (з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади») частини першої статті 36 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що аргументи заявника про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах на час ухвалення оскаржуваних судових рішень є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах правильності застосування положень  норм Закону України від 16 вересня 2014 року №   1682-VII «Про очищення влади» та пункту 7-2 частини першої статті 36 КЗпП України, що має значення для вирішення судами спорів у подібних правовідносинах.  
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її  повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 329, 334 КАС України,
У Х В А Л И В :
1. Поновити Офісу Генерального прокурора процесуальний строк на касаційне оскарження судових рішень.
2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Запорізького окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2020 року  у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Прокуратури Запорізької області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
2.   Витребувати справу №   808/7862/14 із Запорізького окружного адміністративного суду.
3.   Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
4.   Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
5.   Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська