Ухвала                                                                                           
01 липня 2020 року                                                                                                              м. Київ
справа № 295/3896/20                                                                                   провадження № 51-3064ска20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 06 квітня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 19 червня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення,
встановив:   
Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 06 квітня 2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 19 червня 2020 року апеляційну скаргу  ОСОБА_4 залишено без задоволення, а зазначену постанову суду першої інстанції – без зміни.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого висновку.
ОСОБА_4 оскаржив у касаційному порядку судові рішення, прийняті судом згідно із законодавством України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції Україниоднією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець керувався такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абз. 6 пп. 3.3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
Положеннями частин 2, 10 ст. 294 КУпАПвизначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути оскаржена до апеляційного суду; постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Таким чином, обмеження права на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у справах про адміністративні правопорушення, встановлене у ст. 294 КУпАП, відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.
До того ж відповідно до закону Касаційний кримінальний суд Верховного Суду не наділений повноваженнями здійснювати перевірку судових рішень у справах про адміністративні правопорушення.  
Ураховуючи наведене, оскаржені ОСОБА_5 судові рішення не можуть бути предметом перегляду в касаційному порядку.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України, ст. 294 КУпАП, 
п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
 
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_4 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 06 квітня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 19 червня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

 
ОСОБА_1                          ОСОБА_2                                    ОСОБА_3