ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/2498/19          Суддя (судді) суду 1-ї інст.: 
          Щавінський В.Р.

ПОСТАНОВА
Імнем України

04 вересня 2020 року          м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача          Сорочка Є.О.,
суддів:           Коротких А.Ю., 
          Федотова І.В.,
за участю секретаря с/з           Грисюк Г.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БАХМАЧГАЗБУДСЕРВІС" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БАХМАЧГАЗБУДСЕРВІС" до Державної фіскальної служби України задоволено у повному обсязі.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2020 апеляційну скаргу ДФС України залишено без задоволення, а рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 без змін.
26.03.2020 до суду першої інстанції надійшла заява Державної податкової служби України про роз`яснення судового рішення.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 відмовлено  у задоволенні заяви про роз`яснення рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 у справі № 320/2498/19.
В апеляційній скарзі Державна податкова служба України просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким заяву Державної податкової служби України про роз`яснення судового рішення задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що податкові накладні від 26.12.2018 №33, №34 та від 27.12.2018 №37, №38, №39, №40, №41 в Єдиному реєстрі податкових накладних у день їх фактичного направлення - 15.01.2019 не зареєстрованні, оскільки зазначенні накладні, відповідно до інформаційних баз ДФС України не надходили.
У відзиві Товариства з обмеженою відповідальністю "БАХМАЧГАЗБУДСЕРВІС" на апеляційну скаргу Державної податкової служби України вказано на правомірність висновків суду першої інстанції, який прийняв обґрунтоване рішення, належно та повно встановивши обставини справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування такого рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Товариство з обмеженою відповідальністю "БАХМАЧГАЗБУДСЕРВІС" звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо нездійснення реєстрації податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю "БАХМАЧГАЗБУДСЕРВІС" №№33, 34 від 26.12.2018, №№37, 38, 39, 40, 41 від 27.12.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних у день їх фактичного відправлення - 15.01.2019, та зобов`язання Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "БАХМАЧГАЗБУДСЕРВІС" №№ 33, 34 від 26.12.2018, №№37, 38, 39, 40, 41 від 27.12.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних у день їх фактичного відправлення - 15.01.2019.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05.08.2019, яке набрало законної сили, позов задоволено у повному обсязі.
Надалі до суду першої інстанції дійшла заява Державної податкової служби України про роз`яснення судового рішення, яка обґрунтована тим, що ДПС України є незрозумілим порядок та спосіб виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 у справі № 320/2498/19, яким зобов`язано ДФС України зареєструвати податкові накладні ТОВ «БАХМАЧГАЗБУДСЕРВІС» від 26.12.2018 №№33, 34 від 27.12.2018, №№37, 39, 40, 41 в Єдиному реєстрі податкових накладних у день їх фактичного направлення 15.01.2019, оскільки вказані податкові накладні ДФС України, відповідно до інформаційних баз, на реєстрацію не надходили.
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що зі змісту заяви відповідача вбачається, що останній звернувся до суду за роз`ясненням не з підстав незрозумілості резолютивної частини рішення, а у зв`язку з необхідністю роз`яснення порядку виконання рішення суду від 05.08.2019.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.
Відповідно до частин першої та другої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання
Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.
Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.
Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання судового рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.
Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше, без внесення будь-яких змін в існуюче рішення.
Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кількох варіантів тлумачення.
Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.
В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.
Так, в оскаржуваній ухвалі про відмову в роз`ясненні судового рішення суд першої інстанції зазначив, що перелічені податкові накладні ТОВ "БАХМАЧГАЗБУДСЕРВІС" були направленні 15.01.2019 до ДФС України за допомогою бухгалтерської програми М.е.doc використовуючи ІТЄ "Єдине вікно подання електронної звітності" для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість відповідачем не наведено, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, а зазначено про необхідність роз`яснення порядку виконання рішення суду, що згідно чинного законодавства не може вважатись підставою для звернення до суду із заявою про роз`яснення виконання рішення.
Проаналізувавши зміст рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.08.2019, колегія суддів вважає, що воно є цілком зрозумілим, не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо його розуміння, оскільки в резолютивній частині вказаного рішення суд чітко визначив обв`язок контролюючого органу зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "БАХМАЧГАЗБУДСЕРВІС від 26.12.2018 №№33, 34, від 27.12.2018 №№37, 38, 39, 40, 41 в Єдиному реєстрі податкових накладних у день їх фактичного відправлення - 15.01.2019.
Викладений зміст резолютивної частини зазначеного судового рішення збігається із позовними вимогами та відповідає положенням чинних нормативно-правових актів.
Разом з тим, заява апелянта про роз`яснення порядку та правильності виконання рішення суду не містить достатніх обґрунтувань та посилань на незрозумілість або неясність судового рішення, заявником не зазначено в чому саме полягає незрозумілість судового рішення, натомість, поставлено запитання лише щодо роз`яснення порядку виконання рішення суду.
Наведене, на переконання колегії суддів виключає можливість роз`яснення рішення в порядку статті 254 КАС, з огляду на невизнання заявником конкретної частини судового рішення, яка є йому незрозумілою. Крім того, як зазначалося, зобов`язальна частина рішення Київського окружного адміністративного суду, яка підлягає виконанню є цілком чіткою, зрозумілою, та не допускає варіантів різного її трактування.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм процесуального права, що регулюють спірні правовідносини.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись статтями 34, 243, 311, 312, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної  скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач          Є.О. Сорочко

Суддя          А.Ю. Коротких

Суддя          І.В. Федотов