Номер провадження: 22-ц/813/199/20 
Номер справи місцевого суду: 521/5460/19
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       08.07.2020 року                                                         м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,
при секретарі - Сороколет Ю.С.,
переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу №521/5460/19 за позовом ОСОБА_1 до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі в особі правонаступника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення незаконно утриманої пенсії за апеляційною скаргою Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі в особі правонаступника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2019 року у складі судді Гуревського В.К., -
в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 29 березня 2019 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 4 вересня 2019 року в адміністративній справі №521/17200/17 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про утримання надміру виплачених сум пенсії. Судове рішення подано для виконання до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, де наразі перебуває на обліку, разом із заявою про перерахунок пенсії з поверненням незаконно утриманої пенсії, однак у виплаті незаконно утриманої станом на 1 березня 2019 року пенсії в розмірі 22235,86 грн. відмовлено з посиланням на відсутність судового рішення про стягнення коштів. Вважаючи відмову неправомірною, позивач ОСОБА_1 просив стягнути з Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на його користь незаконно утриману пенсію в сумі 22235,86 грн., інфляційні втрати за період з 1 січня 2017 року по 1 квітня 2019 року в сумі 1119,45 грн. та 3% річних за вказаний період в сумі 1445,33 грн. та судові витрати в сумі 1408,40 грн. (а.с.2-3). 
Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 2 квітня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.14-15). 
Відповідачем Малиновським об`єднаним управління Пенсійного фонду України в м. Одесі пояснень, заперечень суду першої інстанції не надано, подано клопотання про розгляд справи без участі представника (а.с.21). 
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2019 року (описку виправлено ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2019 року) позов задоволено; стягнуто з Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі незаконно утриману пенсію в сумі 22235,86 грн., судовий збір в сумі 768,40 грн., в решті вимог відмовлено (а.с.24-25, 28).
Висновок суду в частині стягнення незаконно утриманої пенсії мотивовано тим, що станом на 1 березня 2019 року розмір утриманої пенсії за довідкою Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі склав 22235,86 грн., виплату не проведено у зв`язку з відсутністю судового рішення про стягнення коштів. Відмовляючи в частині вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, суд виходив з того, що стаття 625 ЦК України не застосовується до правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. 
       Після ухвалення рішення до суду першої інстанції надійшов відзив Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на позовну заяву, за змістом якого відповідач просив залишити позов без розгляду, оскільки у провадженні суду є спір про той самий предмет і з тих самих підстав (адміністративна справа №521/17200/17), крім того, згідно рішення в справі №521/17200/17 розмір утримання надміру виплачених сум пенсії складає 19299,56 грн., а не 22235,86 грн., як то просить позивач (а.с.30-32). 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12 липня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на рішення суду.
В апеляційній скарзі Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі просить рішення суду першої інстанції скасувати (а.с.37-40).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в тому, що Малиновським районним судом м. Одеси розглянуто в порядку адміністративного судочинства справу №521/17200/17, у якій судовим рішенням від 4 вересня 2018 року вимоги задоволено. У вказаній справі залучено відповідачем Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, на виконання вказаного рішення встановлено, що утримана з пенсії сума рівна 19299,56 грн. Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі до участі у адміністративній справі №521/17200/17 відповідачем не залучалось, тому підстави для стягнення грошових коштів утриманої пенсії з Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України відсутні, виконанню підлягає саме рішення в справі №521/17200/17. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що згідно рішення №361 від 4 вересня 2017 року Соборного відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, що визнано протиправним та скасовано рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 4 вересня 2018 року в справі №521/17200/17, розмір утримання надміру виплачених сум пенсії складав 19299,56 грн. На виконання вказаного рішення утримані з пенсії кошти не повернуто, а оскільки утримання з пенсії було фактично призупинено лише 1 березня 2019 року, то станом на 1 березня 2019 року сума незаконно утриманої пенсії становить 22235,86 грн. (а.с.53-55).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про процесуальне правонаступництво задоволено; залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області до участі в справі в якості правонаступника Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (а.с.57-58, 76-77). 
Відповідно до положень частин 4,5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
       Учасники справи в судове засідання 11 червня 2020 року завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; позивач ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу та подав 10 червня 2020 року заяву про розгляд справи за його відсутності; залученим до участі в справі правонаступником відповідача Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області судову повістку отримано, клопотань, заяву про відкладення розгляду справи суду не подано. Справа в провадженні суду з липня 2019 року, учасники справи мали достатньо процесуального часу для надання письмового обґрунтування власних позицій. Відтак, справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та закриття провадження в справі з огляду на наступне.
Рішенням про утримання надміру виплачених сум пенсії від 4 вересня 2017 року №361, ухваленим Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, стягнуто з ОСОБА_1 у зв`язку із працевлаштуванням за період з 28 квітня 2011 року до 31 серпня 2017 року надміру виплачені суми пенсії в розмірі 19299,56 грн. 
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 4 вересня 2018 року (описку виправлено ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 6 грудня 2018 року) в адміністративній справі №521/17200/17 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення; визнано протиправним та скасовано рішення про утримання надміру виплачених сум пенсії від 4 вересня 2017 року №361 Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на сплату судового збору в сумі 640,00 грн. (а.с.4-6).
Утримання з пенсії призупинено з 1 березня 2019 року (а.с.11).
Станом на 11 березня 2019 року ОСОБА_1 знаходився на обліку в Малиновському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі; згідно наданої управлінням довідки різниця між нарахованою та фактично виплаченою пенсію за період з січня 2017 року по 1 березня 2019 року рівна 22235,86 грн. (а.с.8-9).
На виконання постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» від 22 серпня 2018 року №628 Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області; 10 вересня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені відомості про припинення Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Одеси (а.с.61-64).
29 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з цивільним позовом до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про стягнення з управління на його користь за період з 1 січня 2017 року по 1 квітня 2019 року незаконно утриманої пенсії в розмірі 22235,86 грн., інфляційних втрат, 3% річних (а.с.2-3). 
Відповідно до правових висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 29 січня 2020 року в справі №127/3233/19 (провадження №14-588цс19) щодо спорів з Пенсійним фондом України стосовно недоотриманих сум пенсій вимоги ОСОБА_1 про стягнення незаконно утриманої пенсії не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, що згідно положень пункту 4 частини 1 статті 374, частин 1, 2 статті 377 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та закриття провадження у справі з підстав пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України (справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства). 
Так, згідно позиції Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України:
«Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. 
Отже у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС) визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема в спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
Публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України). 
Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України). 
Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.
Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.
Основною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.
Таким чином, вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі залежить від характеру спірних правовідносин.
Відповідно до частини першої статті 58 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.
Кошти Пенсійного фонду відповідно до статті 73 Закону №1058-ІУ використовуються на: виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду. 
Відповідно до пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України (далі - ПФУ) в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління ПФУ від 22 грудня 2014 року № 28-2 (далі - Положення), управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами ПФУ. Управління ПФУ підпорядковуються ПФУ та безпосередньо відповідним головним управлінням ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління ПФУ), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів ПФУ. 
Основними завданнями управління ПФУ є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом (пункт 3 зазначеного Положення). 
Згідно з підпунктами 7, 8 пункту 4 Положення управління ПФУ відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством.
Отже, відповідно до покладених завдань і функцій Пенсійний фонд є суб`єктом владних повноважень у сфері нарахування та виплат пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів. 
Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що вказаний спір стосовно недоотриманих сум пенсії є публічно-правовим, виник з публічно-правових відносин, пов`язаних зі здійсненням відповідачем як суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій з приводу нарахування та виплати пенсії позивачу, тому він повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства» (а.с.81-83).
Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 3 квітня 2019 року в справі №750/1668/17 (провадження №14-599цс18), від 3 липня 2019 року в справі №570/1591/18-ц (провадження №14-261цс19), підстав для відступлення від якого Велика Палата Верховного Суду не встановила.
Позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються недоотриманих сум пенсії, відповідачем за такими вимогами є Пенсійний фонд України в особі його відповідного управління, тобто відповідачем є суб`єкт владних повноважень, який здійснює владні управлінській функції на основі законодавства, тобто уповноважений здійснювати нарахування і виплату пенсії позивачу. 
З огляду на викладене, з урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 29 січня 2020 року в справі №127/3233/19, суб`єктного складу правовідносин, предмету спору та характеру спірних правовідносин у їх сукупності спір, що виник, за юрисдикцією відноситься до адміністративного виду судочинства, відтак, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що в силу положень пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України є підставою для закриття провадження у справі. 

Керуючись ст.ст.367, 368, п.4 ч.1 ст.374, ст.ст.377, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі в особі правонаступника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково. 
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2019 року – скасувати.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі в особі правонаступника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення незаконно утриманої пенсії – закрити. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 8 липня 2020 року. 

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова