ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року	Львів	Справа № 300/192/20 пров. № А/857/5764/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                      Довгополова О.М., Святецького В.В.,
за участю секретаря судового засідання:             Гнідець Р.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2020 року, головуючий суддя – Кафарський В.В., ухвалене у м. Івано-Франківську, у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-
                                                    В С Т А Н О В И В:
В січні 2020 року позивач – ГУ ДПС в Івано-Франківській області звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути податковий борг в розмірі 10 000,00 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що за відповідачем рахується податкова заборгованість перед бюджетом, яка виникла у зв`язку з несплатою штрафу за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у розмірі 10   000,00 грн., визначених рішенням про застосування фінансових санкцій від 02.08.2017 року за №0006001407.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС в Івано-Франківській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити. 
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом попередньої інстанції фактично надано правову оцінку правильності донарахування контролюючим органом сум зобов`язань, що не входить в предмет розгляду даного спору, оскільки предметом даного спору є стягнення узгодженого податкового боргу.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом попередньої інстанції та підтверджується матеріалами справи,   ОСОБА_1 була суб`єктом підприємницької діяльності, зареєстрована 05.07.2013 за №   2   111 000 0000 007943, взята на облік платником податків Коломийською ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області. Позивач мала право на торгівлю алкогольними напоями у відповідності з ліцензією ГУ ДФС у Івано-Франківській області серії АА №008613 від 25.08.2016 року.
На підставі направлень №1264 та №1265 від 17.07.2017, наказу від 18.07.2017 за № 1203, працівниками ГУ ДФС в Івано-Франківській області з 18.07.2017 по 26.07.2017 проведена фактична перевірка з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, реалізації підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками магазину “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” ФОП ОСОБА_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
За результатом перевірки складено акт (довідку) про результати фактичної перевірки №090136, реєстраційний №777/09/08/РРО/ НОМЕР_1 від 26.07.2017 року (а.с. 8-9), в якому зафіксовано факт проведення розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій (розрахункової книжки) при продажу товарів (наданні послуг): 1   пляшки горілки “Карпатська перчинка” 0,5 л. по ціні 70,00 грн., 1 пачки сигарет “Честерфілд” по ціні 29,00 грн. Загальна сума – 99,00 грн.
Додатково податковим органом встановлено:
- порушення порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме: проведення розрахункових операцій без застосування РРО на загальну суму 500 грн., не видано розрахункового документа встановленого зразка; 
- роздрібна торгівля алкогольними напоями вітчизняного виробництва за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої, а саме: згідно контрольної стрічки за 05.12.2016 року о 18:46:16 було реалізовано коньяк “Десна” 0,5 л. (4   зірочки) по ціні 95,00 грн. Згідно постанови Кабінету Міністрів України “Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв” №957 від 30.10.2008 року із змінами та доповненнями, мінімальна роздрібна ціна за пляшку коньяку 4 зірочки 0,5 л. становить 109,90 грн. В залишку даного товару немає.
В результаті проведення перевірки встановлено порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.1995 року за №265/95-ВР із змінами та доповненнями, постанови Кабінету Міністрів України “Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цій на окремі види алкогольних напоїв” №957 від 30.10.2008 року із змінами та доповненнями.
За результатами перевірки винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 02.08.2017 року за №0006001407 на суму 10 000,00 грн.
Вказане рішення відповідачем не оскаржувалось, таким чином є узгодженим.
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючий орган дійшов хибного висновку про застосування штрафу до ОСОБА_1 за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої в розмірі 10 000,00 грн.
Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Тобто, статусу податкового боргу набуває лише узгоджена сума грошового (податкового) зобов`язання, не сплачена платником податків у визначений строк.
Згідно із п.п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.
У відповідності до абзацу 13 частини 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництво і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень
Також, статтею 17 вказаного закону передбачено, що дії органів, які  мають право контролю за реалізацією норм цього Закону, можуть бути оскаржені в місячний термін у  судовому порядку.
Грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України).
Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до ст.38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Пунктом 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума  податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Матеріалами справи підтверджено, що рішення про застосування фінансових санкцій від 02.08.2017 року №0006001407 відповідачем не оскаржувалось, таким чином набрало статусу узгодженого.
Також, відсутні докази вжиття відповідачем заходів щодо погашення податкової заборгованості в сумі 10 000 грн.
На виконання вимог ст. 59 ПК України на адресу відповідача податковим органом надсилалась податкова вимога форми «Ф» від 11.10.2017 року №19732-17/908.
Оскільки сума в розмірі 10 000 грн. набула статусу узгодженого грошового зобов`язання та статусу податкового боргу, тому така підлягає стягненню з відповідача.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, отже предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.
При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом цього позову, оскільки рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідне зобов`язання визначено, не є предметом дослідження у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.
Отже, з урахуванням викладених законодавчих приписів дослідженню і оцінці підлягають питання чи набула сума податкового зобов`язання визначена контролюючим органом у рішенні статусу узгодженого грошового зобов`язання та статусу податкового боргу та з огляду на встановлене, чи були правові підстави для її стягнення.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що за відповідачем рахується податковий борг в розмірі 10 000 грн., який є узгодженим та підлягає стягненню за рішенням суду, відтак позовні вимоги про стягнення податкового боргу підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким адміністративний позов слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-
                                                    П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області задовольнити, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2020 року у справі №300/192/20 - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) в дохід бюджету податковий борг в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	В. В. Святецький  	
Повний текст постанови складено 02.10.2020 року.