ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 серпня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/11819/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Чабаненко С.В.,
                               суддів:  Чумака С.Ю., Юрко І.В.,        
розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року в адміністративній справі №160/11819/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 

В С Т А Н О В И В :
Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернувся до суду з позовною заявою, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області взяти на облік як пенсіонера, перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , починаючи з 07.10.2009 року, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, як не працюючому пенсіонеру, дитині війни, здійснити осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України, починаючи з 01.10.2017 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проживав в АДРЕСА_1 , отримував пенсію за віком, надалі виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, в зв`язку із чим виплату пенсії було припинено.
12.07.2019 року представник позивача за нотаріальною посвідченою довіреністю звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області через Кам`янський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) із заявою про перерахунок та поновлення виплати пенсії за віком з 07.10.2009 року, із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, як не працюючому пенсіонеру, дитині війни, взяти на облік як пенсіонера, здійснити осучаснення пенсії з 01.10.2017 року відповідно до пенсійної реформи України.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №1439/02-09/21 від 29.07.2019 року позивачу у поновленні виплати пенсії за віком було відмовлено. В обґрунтування відмови зазначено, що відповідно до п. 1.5 Порядку №22-1 заява про поновлення виплати пенсії подається за місцем перебування на обліку, як одержувач пенсії. Відповідно до п.2.9 Порядку №22-1 особа, яка звертається за пенсією повинна пред`явити документ, що посвідчує місце проживання (реєстрації).
Позивач не погоджується з відмовою про поновлення пенсії за віком оскільки вважає, що має право на поновлення виплати пенсії на підставі рішення Конституційного суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 р., яким визнано неконституційними положення п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому відмова відповідача є безпідставною та такою, що суперечить положенням чинного законодавства.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області взяти на облік як пенсіонера, перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , починаючи з 07.10.2009 року, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, як не працюючому пенсіонеру, дитині війни, здійснити осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України, починаючи з 01.10.2017 року. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26, код ЄДРПОУ 21910427) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 704,80 грн. відповідно до квитанції №1803-6489-8763-0673 від 09.12.2019, яка міститься в матеріалах справи.  
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржене рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Дану справу розглянуто у порядку письмового провадження відповідно до приписів ст.311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність порушення судом вимог процесуального законодавства, що є підставою для скасування рішення суду та відповідно часткового задоволення апеляційної скарги. 
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є громадянином України, який до виїзду на постійне місце проживання за кордон проживав у АДРЕСА_1 (знятий з реєстрації у 1994).
12.07.2018 року ОСОБА_1 через свого представника за нотаріально посвідченою довіреністю - Акермана Олега Матвійовича звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області через Кам`янський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) із заявою про перерахунок та поновлення виплати пенсії за віком з 07.10.2009, з врахуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, як не працюючому пенсіонеру, дитині війни, а також просив взяти на облік як пенсіонера, здійснити осучаснення пенсії з 01.10.2017 відповідно до пенсійної реформи України.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №1439/02-09/21 від 29.07.2019 позивачу в поновленні виплати пенсії за віком було відмовлено. В обґрунтування відмови зазначено, що відповідно до п. 1.5 Порядку №22-1 заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку, як одержувач пенсії. Відповідно до п. 2.8 Порядку передбачено, що особи, які звертаються до органів, що призначають пенсію, надають документ, що підтверджує розмір пенсії, строки її виплати та дату зняття з обліку за попереднім місцем отримання. Пунктом 2.9 Порядку передбачено, що особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу) та документи про місце її проживання (реєстрації) та вік. Пунктом 2.22 передбачено, що за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також копію посвідки на постійне проживання.
Враховуючи зазначене вище, до заяви необхідно додати довідку, що підтверджує проживання ОСОБА_1 на території держави України.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що припинення відповідачем виплати пенсії позивачу, з тих підстав, що  позивач проживає на території іншої держави - Ізраїлю є  незаконним.
При цьому судом не було здійснено перевірку процесуальної дієздатності позивача. В свою чергу колегією суддів зазначається, що відповідно до ч. 2 ст. 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.
Відповідно до частини першої та другої статті 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.
З наведеного вбачається, що учасник справи, який володіє адміністративною процесуальною дієздатністю, може особисто брати участь в розгляді адміністративної справи або доручати ведення справи представникові.
Як вбачається зі змісту позову, у цій справі спір стосується прав і обов`язків ОСОБА_1 , відносно якого відповідачем прийнято рішення про відмову у поновлені пенсії за віком.
Позовну заяву від імені ОСОБА_1 у справі №160/11819/19 підписано Акерманом О.М .
У матеріалах справи містяться копії засвідчення справжності підпису та довіреності від 28.05.2019 року, відповідно до якої, Санілевич А.М. уповноважує, зокрема, Акермана Олега Матвійовича на представництво його інтересів, у тому числі, у судових органах України будь-якої інстанції по всім категоріям справ до 28 травня  2022 року. (а.с. 16-17)
Із копії засвідчення справжності підпису вбачається, що 28 травня  2019 року особа, ОСОБА_1 встановлена Лідією Тучинською, адвокатом-нотаріусом з вул. Менахем Бегин 44, Тель Авів , на підставі паспорту громадянина України НОМЕР_2 , виданого органом 0301 16 квітня 1998 року. 
Відповідно до п. 1 Положення про паспорт громадянина України «паспорт громадянина України  є  документом,  що  посвідчує особу власника та  підтверджує  громадянство  України… Документом,   що   посвідчує  особу  громадянина  України  за кордоном  і  при перетинанні державного кордону України, є паспорт громадянина  України  для  виїзду  за  кордон».
Згідно з п. 2 Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон паспорт - це  документ,  що  посвідчує особу громадянина України під час перетинання  ним  державного  кордону  України  та перебування за кордоном.
Строк дії паспорта становить десять років (п. 12 Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон).
Отже, паспорт громадянина України є документом,  що  посвідчує особу власника. При цьому, документом,  що  посвідчує особу громадянина України під час перетинання  ним  державного  кордону  України  та перебування за кордоном є паспорт громадянина  України  для  виїзду  за  кордон, який, в свою чергу, є дійсним протягом десяти років.
З доданої до матеріалів справи вказаної копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 встановлено, що паспорт виданий 16 квітня 1998 року та дійсний до 16 квітня 2008 року, термін дії якого продовжений до 16 квітня 2018 року (а.с. 14). У той час позов поданий на відділення пошти 22 листопада 2019 року та зареєстрований судом першої інстанції 26 листопада 2019 року (а.с. 4-18).   
Наведене свідчить, що термін дії паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 на час подання позову сплинув. 
Отже, позивачем не надано посвідчення особи, яке є дійсним, що позбавляє суд можливості достовірно та належним чином встановити особу позивача на час подання ним позову, а відповідно і встановити наявність у позивача адміністративної процесуальної дієздатності.
Іншого документу, який у встановленому чинним законодавством порядку посвідчує особу позивача, останнім суду не надано.
Представник позивача не мав права підписувати позовну заяву за довіреністю, що видана на підставі паспорта, який на час подання позову є недійсним.
З огляду на викладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції помилково зроблено висновок щодо процесуальної дієздатності представника позивача та наявності підстав для відкриття провадження у справі і розгляду справи по суті.
Таким чином, рішення суду підлягає скасуванню через неправильне застосування норм процесуального права.
Оскільки справа відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України є справою незначної складності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст.ст. 243, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області -    задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду 13 січня 2020 року в адміністративній справі №160/11819/19 - скасувати.
Прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко