Ухвала
25 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 619/1873/18
провадження № 61-11547ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О.,                                       Журавель В. І. розглянувшикасаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від                                          05 лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від                            17 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» в особі Дергачівської філії Публічного акціонерного товариства «Харківгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» в особі Дергачівського районного відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут», третя особа - Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про відновлення порушеного права,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» (далі - ПАТ «Харківгаз») в особі Дергачівської філії Публічного акціонерного товариства «Харківгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» (далі - ПАТ «Харківгаз Збут») в особі Дергачівського районного відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут», у якому просить визнати незаконним та недійсним акт Пересічанської філії ПАТ «Харківгаз» про відключення газоспоживаючих приладів від 03 червня 2015 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати незаконним відключення ПАТ „Харківгаз" від газопостачання належного йому будинку; визнати неправомірними дії                               ТОВ „Харківгаз Збут" стосовно повернення до державного бюджету коштів наданої та перерахованої субсидії за газопостачання в сумі 5 382,99 грн; зобов`язати ПАТ «Харківгаз», ТОВ «Харківгаз Збут» відновити газопостачання до належного йому будинку.
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від                                                 05 лютого 2020 року позовні вимоги    ОСОБА_1  задоволено частково.
Зобов`язано ПАТ «Харківгаз» в особі Дергачівської філії Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» вирішити у передбачений законом спосіб, враховуючи діючі на теперішній час нормативні акти, питання щодо можливості відновлення газопостачання домоволодіння АДРЕСА_1 .
В іншій частині позову відмовлено.Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Харківського апеляційного суду від 17 червня 2020 року апеляційного скаргу АТ «Харківгаз» задоволено, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від                   05 лютого 2020 року в частині задоволених позовних вимог та розподілу судових витрат скасовано.
У задоволенні позову ОСОБА_1 про відновлення газопостачаннявідмовлено.
02 серпня 2020 року   ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, направити справу на новий розгляд, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає, касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи, справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У відповідності до вимог частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування;                  3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії розгляду.
Верховний Суд визнає зазначену справу малозначною, оскільки вона є справою незначної складності.
Згідно з висновками Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції. 
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBACv. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Таких випадків не встановлено й Верховним Судом. 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню,у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.
Керуючись пунктом 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 05 лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 17 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» в особі Дергачівської філії Публічного акціонерного товариства «Харківгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» в особі Дергачівського районного відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут», третя особа - Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про відновлення порушеного права.
Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                                      М. М. Русинчук
                                                                                                                                  Н. О. Антоненко
В. І. Журавель