ДОДАТКОВА УХВАЛА

08 вересня 2020 року 
Київ
справа №9901/598/19
адміністративне провадження №П/9901/598/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шарапи В.М.,
суддів: Бевзенка  В.М.,  Коваленко Н.В.,  Стеценка С.Г.,  Чиркіна С.М., 
за участю: секретаря судового засідання Корецького І.В.,
позивача: не з`явився, 
відповідача (у режимі ВКЗ): представника Склярук Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача у справі №9901/598/19 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про зобов`язання вчинити дії
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої ради правосуддя (надалі - відповідач, ВРП), в якому просив зобов`язати відповідача повторно розглянути запит позивача від 26.11.2019 і надати позивачу публічну інформацію - електронну копію технічного запису засідання ВРП від 14.11.2019 в частині розгляду питання про тимчасове відсторонення судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_2 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності.
Рішенням Верховного Суду від 11.03.2020 позов задоволено. Зобов`язано ВРП повторно розглянути запит ОСОБА_1 про надання інформації від 26.11.2019 і надати ОСОБА_1 публічну інформацію - електронну копію технічного запису засідання ВРП від 14.11.2019 в частині розгляду питання про тимчасове відсторонення судді Приморського районного суду м. Маріуполя  Донецької області ОСОБА_2 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності. 
Ухвалою Верховного Суду від 02.04.2020 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Верховного Суду від 11.03.2020 задоволено. Зобов`язано ВРП протягом 10 днів з дня отримання цієї ухвали подати звіт про виконання рішення Верховного Суду від 11.03.2020.
Ухвалою Верховного Суду від 16.07.2020 задоволено самовідвід суддів Усенко Є.А. (головуючий), Желтобрюх І.Л., Гончарової І.А., Олендера І.Я. у подальшому розгляді справи №П/9901/598/19.
На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2020 вказану справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Шарапи В.М. (головуючий), Бевзенка В.М., Коваленко Н.В., Стеценка С.Г., Чиркіна С.М.
Ухвалою Верховного Суду від 23.07.2020 були призначені до розгляду заяви ОСОБА_1 з питань судового контролю за виконанням судового рішення та про внесення виправлень у судове рішення у судовому засіданні на 30.07.2020 о 14:00 год.
27.07.2020 ОСОБА_1 подав до Верховного Суду клопотання від 21.07.2020 (зареєстроване за вх. №П/9901/598/19-Д27), в якому просить застосувати заходи процесуального примусу у вигляді накладення штрафу на представника ВРП Русакову І.Г., а також особу, яка підписала заяву про відвід суддям у справі №9901/598/19 (якщо її підписала не Русакова І.Г. ).
На обґрунтування поданого клопотання зазначає, що дії представника відповідача - Русакої І.Г. щодо заявлення відводу суддям з підстав фактичної незгоди із судовим рішенням та іншими процесуальними діями, а також посилання останньої у заяві про відвід суддів на факт подання до Великої Палати Верховного Суду клопотання про "оцінку суддів" і постановлення стосовно них окремої ухвали слід розцінювати як зловживання процесуальними правами. 
30.07.2020 ОСОБА_1 подав до Верховного Суду клопотання від 29.07.2020 (зареєстроване за вх. №П/9901/598/19-Д30) в електронній формі, в якому просить визнати подання ВРП заяви про "зупинення чогось там" від 29.07.2020 зловживанням процесуальними правами і залишити цю заяву без розгляду, а також притягнути представника ВРП Русакову І.Г. до процесуальної відповідальності за зловживання правами (статті 144-149 Кодексу адміністративного судочинства України, надалі - КАС України).
На обґрунтування поданого клопотання зазначає, що заявляючи клопотання про зупинення провадження у справі ВРП висловлює очевидну незгоду з рішенням Верховного Суду від 11.03.2020, яке на даний час є чинним і підлягає примусовому виконанню, а також посилається на явно помилкову підставу для зупинення провадження у справі та намагається подавати клопотання в останній момент. 
Вказані клопотання не розглянуті судом у судовому засіданні, що мало місце 30.07.2020 о 14:00 год.
12.08.2020 ОСОБА_1 подав до Верховного Суду клопотання від 12.08.2020 (зареєстроване за вх. №П/9901/598/19-Д32) в електронній формі, в якому просив розглянути подані ним клопотання від 21.07.2020, 29.07.2020 про застосування заходів процесуального примусу і ухвалити за наслідками їх розгляду ухвалу.
За змістом пункту 1 частини 1 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.
У зв`язку з цим, розгляд клопотань позивача від 21.07.2020, від 29.07.2020 про застосування заходів процесуального примусу призначений у судовому засіданні на 08.09.2020 о 15:00 год.
У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. 
Представник відповідача брала участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції та заперечила проти заявлених позивачем клопотань. Заперечення представника відповідача зводяться до того, що подані ВРП заяви про відвід судді та про зупинення провадження у справі вона вважає реалізацією процесуальних прав учасника справи, які не мали характеру зловживань. 
В силу приписів частини 3 статті 252 КАС України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Тому, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд клопотань позивача за його відсутності.
Відповідно статті 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема:
1)подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;
2)подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;
3)подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;
4)необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;
5)узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.
Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
Згідно зі статтею 144 КАС України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення. Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.
Статтею 145 КАС України передбачено, що заходами процесуального примусу є: 
1) попередження; 
2) видалення із залу судового засідання; 
3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 
4) привід; 
5) штраф.
До однієї особи не може бути застосовано кілька заходів процесуального примусу за одне й те саме порушення.
Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.
Частинами 1-3 статті 149 КАС України визначено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:
1)невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;
2)зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;
3)неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень;
4)використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних,  аудіотехнічних пристроїв, а також здійснення фото- і кінозйомки, відео-, звукозапису.
Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:
1)повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків;
2)неодноразового зловживання процесуальними правами;
3)повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення;
4)невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів.
У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.
Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32) неодноразово наголошував, що роль національних судів організовувати судові провадження  таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення у справі "Шульга проти України" від 02.12.2010, §28), а запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (рішення у справі "Мусієнко проти України" від 20.01.2011, §24).
Системний аналіз наведених норм законодавства свідчить, що заходи процесуального примусу вживаються судом у чітко визначених КАС України випадках і мають на меті спонукати певних осіб до дотримання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та/або запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.
Зловживання процесуальними правами, а також вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству є підставою для застосування судом заходів процесуального примусу, в тому числі, у вигляді штрафу.
При цьому, перелік дій, які підпадають під ознаки зловживання процесуальними правами, закріплений нормою частини 2 статті 45 КАС України, проте, за будь-яких умов, визнання певних дій зловживанням процесуальними правами здійснює виключно суд, керуючись власним розсудом  та виходячи з конкретних обставин справи. 
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, 16.07.2020 представником ВРП Русаковою І.Г. подано заяву про відвід від розгляду справи колегії суддів Верховного Суду в складі: Усенко Є.А. (головуючий), Бившевої Л.І., Желтобрюх І.Л., Гончарової І.А., Олендера І.Я., з підстав, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 36 КАС України.
Ухвалою Верховного Суду від 16.07.2020 у задоволенні цієї заяви відповідача відмовлено. 
29.07.2020 представником ВРП Русаковою І.Г. подано клопотання про зупинення розгляду заяв ОСОБА_1 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду апеляційної скарги ВРП на рішення Верховного Суду від 11.03.2020 з підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 236 КАС України.
Ухвалою Верховного Суду від 30.07.2020 у задоволенні цього клопотання відповідача відмовлено. 
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що подання таких заяви і клопотання відповідачем здійснювалось на реалізацію наданих йому процесуальних прав, не виходило за межі цих прав та  не створило перешкод у здійсненні судочинства в межах даної адміністративної справи. 
Проаналізувавши доводи позивача, наведені у клопотаннях про застосування до заходів процесуального примусу від 21.07.2020 та 29.07.2020, колегія суддів приходить до висновку, що останні фактично зводяться до вказівки аргументів на користь безпідставності і необґрунтованості поданих представником ВРП заяви про відвід суддів та клопотання про зупинення розгляду заяв. Водночас, перевірка підстав і мотивів відповідних заяв з процесуальних питань була надана безпосередньо під час їх розгляду та вирішення судом і не може слугувати самостійною підставою для висновку про допущення представником відповідача зловживання процесуальними правами та/або вчинення дій чи допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.
З огляду на це, у задоволенні клопотань позивача від 21.07.2020 та від 29.07.2020 про застосування заходів процесуального примусу слід відмовити.
Керуючись статтями 248, 256, 252, 266, 294-295 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотань ОСОБА_1 від 21.07.2020 та від 29.07.2020 про застосування заходів процесуального примусу у справі №9901/598/19 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про зобов`язання вчинити дії відмовити. 
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає. 

Повний текст ухвали суду складений 10.09.2020.

Головуючий суддя                                                                                          Шарапа В.М.

Судді                                                                                                              Бевзенко В.М.

                                                                                                              Коваленко Н.В.

                                                                                                              Стеценко С.Г. 

                                                                                                              Чиркін С.М.