Дата документу 30.06.2020 Справа № 334/1650/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Є.У.№ 334/1650/20                        Головуючий у 1 інстанції: Ісаков Д.О.
№ 22-ц/807/2058/20                                        Суддя-доповідач: Крилова О.В.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року        м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого:                Крилової О.В.
суддів:                Кухаря С.В.
                       Полякова О.З.
секретар:                Бєлова А.В.
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,
ВСТАНОВИВ:

В квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій вказав, що з боку ОСОБА_2 вчиняються незаконні дії щодо спилу дерев на земельній ділянці, на якій розташований будинок, проводяться підготовчі роботи щодо розчищення території та будівельного майданчику на прибудинковій території з метою вчинення незаконних дій щодо знищення будинку та приміщень та будівництва нового будинку. Зазначені дії спричиняються на території, де розташований будинок за адресою: АДРЕСА_1 , натомість особи (будівельники та робочі) здійснюють зазначені роботи на підставі пред`явлених документів відносно земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Інших дозвільних документів щодо проведення будівельно-монтажних робіт за адресою: АДРЕСА_1 не надавалися, що свідчить про незаконність дій відносно права власності позивача.
На даний час готується позовна заява до ОСОБА_2 , в тому числі збираються письмові докази у справі щодо усунення перешкод у користуванні майном – будинком, що перебуває у володінні заявника та розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи характер обставин, природу спірних правовідносин, заявник вважає за необхідне забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_2 та уповноваженим ним особам і будь-яким особам, які фактично будуть організовувати, проводити та здійснювати будь-які заходи та роботи по зміні будівельно-технічного стану житлового будинку та будівель і споруд, що розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі будівництво нових будинків, житлових приміщень та господарських будівель і споруд, розбудову (добудови, прибудови) житлового будинку та господарських будівель і споруд та розбивання на будівельні матеріали, проведення перепланування або переобладнання житлового будинку та господарських будівель і споруд, вчинення будь-яких дій по зміні будівельно-технічного стану житлового будинку та господарських будівель і споруд, його комунікацій, улаштування парканів та воріт до вирішення спору в суді.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2020 року у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у забезпеченні позову, суд першої інстанції виходив з зазначених положень закону.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
У відповідності до вимог ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.
У заяві про забезпечення позову заявником повинні бути зазначені причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування необхідності такого заходу, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції проте, що заявником не надано жодних достовірних доказів, які б свідчили, що не вжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити чи взагалі унеможливити виконання судового рішення.

Так, жодні матеріали справи не підтверджують що відповідач створює умови неможливості користування будинком позивачеві, позаяк позивач зазначив, що готує позов про усунення перешкод у користуванні будинком. Зміст апеляційної скарги також не містить посилань на те, що здійснюються будь-які дії щодо руйнування будинку, або створення незворотних перешкод для користування ним.

Таким чином, у зв`язку з тим, що позивач не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову, суд першої інстанції правильно вважав вимогу про забезпечення позову безпідставною та необґрунтованою.

Тож судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Одночасно судова колегія враховує що уразі уточнення вимог та подання до суду позову, позивач не позбавлений можливості ставити питання про забезпечення позову шляхом, співмірним з заявленими вимогами.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 8 липня 2020 року.

Головуючий                                                                О.В. Крилова

Судді:                                                                        С.В. Кухар

       О.З. Поляков