Справа № 991/6129/20
Провадження1-кс/991/6304/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року                                                                        м.Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі:
слідчого судді                                 ОСОБА_1 
з участю:        
секретаря судового засідання         ОСОБА_2 
особи, яка подала скаргу                  ОСОБА_3 
адвоката                                          ОСОБА_4 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в режимі відеоконференції з Білоцерківським міськрайонним судом Київської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви (повідомлення) від 21.07.2020 про вчинене кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3  звернувся до слідчого судді із зазначеною скаргою, в якій оскаржує бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ),яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) після отримання заяви від 21.07.2020 про кримінальне правопорушення. 
Вимоги скарги обґрунтовує тим, що він звернувся до НАБУ із заявою від 21.07.2020 з приводу можливих протиправних дій судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 , судді Апеляційного суду Київської області ОСОБА_6 окремих суддів колегії судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 368 КК України. Вказану заяву НАБУ отримано 21.07.2020 та зареєстровано за Вх. №Л-11665. 
В порушення вимог ст. 214 КПК України, відомості за заявою ОСОБА_3 від 21.07.2020 до ЄРДР уповноваженими службовими особами НАБУ внесені не були. У зв`язку з цим заявник просить слідчого суддю: визнати протиправною бездіяльність уповноважених службових осіб НАБУ щодо невнесення відповідних відомостей до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення від 21.07.2020; зобов`язати уповноважених службових осіб НАБУ внести відомості до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення від 21.07.2020.
Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подану скаргу з підстав, зазначених у ній. Пояснив, що він не розцінює судове рішення, як злочин, він не погоджується з протиправними діями суддів, які полягають у зловживанні своїми правами у судовому процесі. Вважає, що таке рішення, яке було ухвалено суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 , неможливо було ухвалити без отримання неправомірної вигоди. Вказав, що ним було подано дисциплінарні скарги на неправомірні дії судді, однак суддю не було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Просив задовольнити скаргу. 
Представник заявника – адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав подану скаргу з підстав, зазначених у ній. 
Особа, бездіяльність якої оскаржується, у судове засідання не з`явилась. Представник НАБУ надав до суду письмові пояснення, в яких проти задоволення скарги заперечував, просив відмовити у її задоволенні. Пояснив, що заява з аналогічних питань від 03.06.2020 вже була предметом розгляду у НАБУ, за результатом розгляду якої відомості згідно поданої ОСОБА_3 заяви до ЄРДР внесені не були. У повторній заяві ОСОБА_3 від 21.07.2020 не було наведено нових даних чи обставин, які б потребували додаткового розгляду, про що заявника було повідомлено листом НАБУ від 27.07.2020. Також представник НАБУ вказав, що у провадженні Вищого антикорупційного суду перебуває справа №991/4765/20 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ за результатом розгляду заяв від 03.06.2020 №Л-9322, від 04.06.2020 №Л-9343, від 05.06.2020 №Л-9430 з аналогічних за своїм змістом питань, що порушуються у заяві ОСОБА_3 від 21.07.2020. Вважає, що бездіяльність з боку службових осіб Національного бюро, що може бути оскаржена до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України, відсутня. Просив у задоволенні скарги відмовити та провести розгляд скарги без участі представника НАБУ.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу у відсутність особи, бездіяльність якої оскаржується, оскільки це не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши заявника та його представника, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя дійшла до такого висновку. 
За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Частиною 1 статті 306 КПК України визначено, що скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, – слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до НАБУ із заявою від 21.07.2020 про вчинення кримінальних правопорушень суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 , суддею Апеляційного суду Київської області ОСОБА_6 та окремих суддів колегії судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Заявник вказує на те, що суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до Маловільшанської сільської ради Білоцерківського району Київської області, третя особа ОСОБА_10 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Вважає, що рішення у вказаній цивільній справі, яке було ухвалено суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 та в подальшому залишено без змін суддею Апеляційного суду Київської області ОСОБА_6 та суддями судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України, порушує законні інтереси ОСОБА_3 та на його думку є незаконним, ухваленим суддями умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди, використовуючи владу та службове становище всупереч інтересам служби. Такі дії суддів, на думку заявника, підпадають під ознаки злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 368 КК України.
Слідчий суддя не погоджується з думкою заявника виходячи з наступного.
У заяві від 21.07.2020 про злочин та поданій ним скарзі не зазначено обставин, які б вказували на вчинення суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 , суддею Апеляційного суду Київської області ОСОБА_6 та окремими суддями колегії судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дій щодо зловживання владою або своїм службовим становищем з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб та спричинило тяжкі наслідки, що в свою чергу є умовою для здійснення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України. Також не зазначено фактів, які б свідчили про наявність істотної шкоди, що передбачена пунктом 3 примітки до статті 364 КК України, що могла бути завдана  ОСОБА_3  неправомірними діямизазначених суддів. 
Твердження ОСОБА_3 про отримання суддями неправомірної вигоди носять характер припущення. 
Також у скарзі ОСОБА_3 та у поданій ним заяві від 21.07.2020 не зазначено обставин, що вказували б на ознаки вчинення зазначеними заявником особами злочину передбаченого ст. 368 КК України.
Що стосується суб`єктів кримінального правопорушення – судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 , судді Апеляційного суду Київської області ОСОБА_6 , окремих суддів колегії судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, слідчий суддя звертає увагу на наступне.
Відповідно до положень статей 126, 129 Конституції України, статті 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом (вказана норма закону визнана конституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду № 8-рп/2011 від 12 липня 2011 року).
Таким чином, можливе порушення суддями норм матеріального або процесуального права як результат суддівської помилки не може кваліфікуватись як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до відповідальності. Адже відповідні порушення (у разі їх наявності) усуваються за наслідками перегляду судового рішення вищестоящими судовими інстанціями в апеляційному та касаційному порядку.
Отже оцінка судових рішень, прийнятих суддею, може бути надана виключно у межах встановленого законодавством процесуального контролю.
З наведених вище підстав, намагання оскаржити судове рішення в конкретній справі шляхом подання заяви про злочин, може вказувати на протиправне втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність, що передбачають статті 126 та 129 Конституції України.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.  Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства (ч. 2 ст. 214 КПК України). Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139, до реєстру вносяться відомості зокрема про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з положеннями п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України. Злочином є передбачене КК України суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склад злочину – це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом. Об`єктивними ознаками складу злочину є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними – суб`єкт і суб`єктивна сторона. 
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.
Відповідно до Висновку Судової палати у кримінальних справах ВСУ щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013, для забезпечення незалежності судів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, яке пов`язане зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. 
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення), яка вказує на ознаки якого-небудь кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Заява ОСОБА_3 від 21.07.2020 про кримінальні правопорушення, за своїм змістом та суттю є висловленням незгоди із процесуальними рішеннями окремих суддів у конкретних судових справах, та не є повідомленням про злочин, оскільки містить інформацію, пов`язану зі здійсненням суддями судочинства, і не містить об`єктивних даних про вчинення суддями корупційних кримінальних правопорушень, тому відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР за ст. 364, 368 КК України щодо вищевказаних осіб.
Отже слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд заявником, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань документи, з урахуванням наведеного вище, дійшла висновку, що скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 214, 303, 304, 306, 307, 309, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В : 

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви (повідомлення) від 21.07.2020 про вчинене кримінальне правопорушення, залишити без задоволення. 
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду упродовж 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя                                                                                                 ОСОБА_1