Ухвала
23 червня 2020 року
м. Київ
справа №  209/3537/18
провадження № 51-2910ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого          ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду 
м. Дніпродзержинська від 22 листопада 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2020 року,
встановив: 
ЗахисникОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що її слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Так, згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі має бути зазначено: судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. При вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 413 КПК.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК,
що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. 
У касаційній скарзі захисник посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповноту судового розгляду.
За змістом ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. В частині 2 зазначеної статті визначено перелік підстав за наявності яких судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню.
Однак, захисник ОСОБА_4 вказуючи у касаційній скарзі на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону допущені судами першої та апеляційної інстанцій, належного обґрунтування зазначеним доводам не наводить, а також не конкретизує, яким чином ці порушення вплинули на законність та обґрунтованість судових рішень і були б підставою для їх зміни чи скасування. Натомість, захисник зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду та не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надаючи їм власну оцінку що відповідно до вимог ст. 438 КПК не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Також, повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги визначено у ст. 436 КПК. Відповідно до її змісту, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Проте, вимоги касаційної скарги захисника ОСОБА_4 складені без урахування положень ст. 436 КПК, що регулює повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Так, у своїй касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить скасувати вирок Дніпровського районного суду 
м. Дніпродзержинська від 22 листопада 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2020 року і ухвалити новий вирок, яким 
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виправдати, втім дані вимоги не узгоджуються 
з повноваженнями суду за наслідками розгляду касаційної скарги, визначеними 
ст. 436 КПК.
Крім того, усупереч ч. 4 ст. 427 КПК захисником не додано до касаційної скарги оформлених належним чином документів, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог ст. 50 КПК. 
Наявність вказаних недоліків у скарзі, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу
про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги
і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
З огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху 
і надати строк на усунення недоліків.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги – п`ятнадцять днів з дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
  ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                   ОСОБА_3