ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року	Львів	Справа № 2а-6044/11/1370 пров. № А/857/4357/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,
суддів Ільчишин Н.В., Пліша М.А., 
за участі секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,
представник позивача: Іванейко Я.Я.
представник відповідача: Максимів В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі № 2а-6044/11/1370 за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_1  про стягнення боргу,-
суддя в 1-й інстанції – Грень М.М.,
час ухвалення рішення – 15 год. 48 хв.,
місце ухвалення рішення - м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – 16.12.2019,-

                                               В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Львівській області (далі ГУ ДФС у Львівській області, позивач) звернулася з позовом до ОСОБА_1  (далі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача податок з власників транспортних засобів у сумі 28740 грн. 
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем не сплачено податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також не вжито заходів щодо погашення вказаного податку. 
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24.12.2014, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 адміністративний позов задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_2 податковий борг в сумі 28740 (двадцять вісім тисяч сімсот сорок) грн. 00 коп. до бюджету.
Постановою Верховного Суду від 01.10.2019 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.12.2014 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Заяву ОСОБА_1  про поворот виконання судового рішення задоволено. Допущено поворот виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 22.12.2014 у адміністративній справі №2а-6044/11/1370.
Стягнуто з Головного управління ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_1  грошові кошти в сумі 31770 грн 00 коп.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління ДФС у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та  процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи з підстав, зазначених в апеляційній скарзі. 
Судом апеляційної інстанції задоволено клопотання представника апелянта щодо здійснення процесуального правонаступництва та заміни ГУ ДФС у Львівській області на правонаступника – Головне управління ДПС у Львівській області. 

Заслухавши суддю – доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 25.08.2009 Львівським ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області на ім`я відповідача - ОСОБА_2 здійснено першу реєстрацію в Україні транспортного засобу марки Mercedes Benz, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується листом Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області від 11.02.2011 №782зп.
Відповідно до листа ЗГРУ «ПриватБанк» від 04.11.2010 №5949 та довідки ДПІ у Шевченківському районі м. Львова від 28.02.2011 №4790/17-010, при здійсненні державної реєстрації вказаного транспортного засобу не сплачено податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.
Відповідно до розрахунків ДПІ у Шевченківському районі м.Львова сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, яка підлягала сплаті відповідачем при першій реєстрації автомобіля марки Mercedes Benz, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 становить 28740,00 грн..
У зв`язку з тим, що відповідач добровільно не сплатив податок з власників транспортних засобів при першій реєстрації, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення такого в судовому порядку.
Також матеріалами справи встановлюється, у судовому засіданні змінено прізвище відповідача з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , у зв`язку із внесенням змін в актовий запис. 

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що позивач не лише не довів факту узгодження податкового боргу в сумі 28740,00 грн., а й не підтвердив належними доказами правильності визначення податкового зобов`язання на таку суму. За таких обставин, суд вважав, що заявлені позивачем вимоги не підтверджуються матеріалами справи, спростовані відповідачем та задоволенню не підлягають. 

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні, згідно з чинним законодавством, власні транспортні засоби, які відповідно до вимог ст.2 цього Закону, є об`єктами оподаткування.
Згідно статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується, зокрема, фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому проводиться технічний огляд.
Статтею 3 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» визначено, що перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.
Згідно частини шостої статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» фізичні особи - платники податку зобов`язані пред`являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього ж Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов`язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов`язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.
Відповідно до пункту 8 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» в редакції, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2009 № 1371, державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін`юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.
Відповідно до частини 6 статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.
Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що державній реєстрації транспортного засобу передує обов`язкова процедура сплати відповідних платежів. При цьому відсутність документів про сплату податку з власників транспортних засобів є умовою, за якої перша реєстрація в Україні транспортних засобів не може бути здійснена.
Також судом першої інстанції вірно зазначено про те, що дотримання відповідних податкових процедур узгодження нарахованих податковим органом зобов`язань, які включають в себе обов`язок по виставленню податкового повідомлення-рішення за кожним окремим податком, збором (обов`язковим платежем), його вручення (направлення) платнику податків, надісланню такому платнику податкових вимог, повинно передувати реалізації права суб`єкта владних повноважень на стягнення з платника податків коштів у рахунок погашення податкового боргу, у тому числі шляхом звернення із відповідним позовом до адміністративного суду.
Окрім того матеріалами справи підтверджується, що згідно з вироками № 1-233/11 від 01.07.2013 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/33195653) та № 1/463/51/13 від 13.11.2013 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/35407558) начальника та заступника начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ ГУМВС України у Львівській області засуджено за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 367 КК України (службова недбалість). Звинувачення ґрунтувалося в тому числі на тому, що протягом 2009-2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області проведено реєстрацію транспортних засобів у 235 випадках частково без сплати податку з власників транспортних засобів, що реєструються вперше в Україні, а у 1711 повністю, що потягло за собою ненадходження до місцевого бюджету податку з власників транспортних засобів на загальну суму 45578100 грн.
Зокрема, вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013, що набрав законної сили, встановлено реєстрацію транспортного засобу MERCEDES BENZ SPRINTER 412 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 Вину службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області в первинній реєстрації т.з. MERCEDES BENZ SPRINTER 412 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 встановлено та притягнуто винних до відповідальності.
Також згідно з висновком експерта №6/149 від 27.03.2015 року, підпис від імені « ОСОБА_2 » у заяві №653 від 25.08.2009 у графі «Заявник» - виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою. Підпис від імені « ОСОБА_2 » у накладній №116187 від 25.08.2009 року у графі «Отримав» - виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою.
Колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції про те, що позивач не довів факту узгодження податкового боргу на суму 28740,00 грн., не підтвердив належними доказами правильності визначення податкового зобов`язання на зазначену суму.

Що стосується задоволення заяви про поворот виконання судового рішення, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 380 КАС України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Згідно із ч.ч. 4, 5 ст. 380 КАС України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.
До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем.
За правилами ч.ч. 7, 8 вказаної статті адміністративного процесуального законодавства якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи за результатами перегляду рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Аналіз наведених правових норм показав, що під час вирішення питання про поворот виконання судового рішення суд має право здійснити такий поворот лише в межах судового рішення (його резолютивної частини), за яким відбулось стягнення, тобто в межах стягнутих сум.
Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.
Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
При розгляді заяви про поворот виконання рішення необхідно з`ясувати, чи порушено скасованим судовим рішенням права сторін, чи виконано рішення суду, що призвело до порушення прав, які потребують відновлення у судовому порядку. При повороті виконання рішення вчиняються дії, які покликані повернути стан речей до виконання рішення суду.

Матеріалами справи встановлено, що згідно квитанції № ПН765 відповідач 15.12.2017 з урахуванням витрат виконавчого провадження сплатив 31770,00 грн боргу за ВП №50353962. 
Проте у матеріалах справи відсутні відомості про фактичне виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 24.12.2014 у справі № 2а-6044/11/1370, а також до заяви не додано копії постанови про закінчення виконавчого провадження, яка є фактичним підтвердженням виконання рішення суду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що наявність обставин, які дають підстави для застосування повороту виконання судового рішення виникає після завершення розгляду справи, згідно ст. 380 КАС України. У тому числі, з огляду на те, що питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене під час касаційного провадження, подану заяву слід розглядати судом першої інстанції з дотримання приписів ч. 7 ст. 380 КАС України.
Водночас, апеляційний суд враховує, що відповідно до ч. 9 ст. 380 КАС України суд розглядає заяву про поворот виконання, подану відповідно до частин сьомої та восьмої цієї статті, у двадцятиденний строк з дня надходження заяви у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.  

Відтак, відповідач вправі звернутися до суду першої інстанції із заявою про поворот виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 24.12.2014 у справі 2а-6044/11/1370 із належними підтверджуючими документами фактичного виконання судового рішення.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, проте передчасно задовольнив заяву про поворот виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись  ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд - 

                                                 П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області задовольнити частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі № 2а-6044/11/1370 в частині задоволення заяви ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення скасувати, в цій частині прийняти постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 22.12.2014 у адміністративній справі №2а-6044/11/1370- відмовити.
В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі № 2а-6044/11/1370 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 24 червня 2020 року.