Справа № 991/5246/20
Провадження № 1-кс/991/5402/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року                                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
25.06.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3  на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ), яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 17.06.2020.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26.06.2020 скаргу  ОСОБА_3  було призначено до розгляду.
І. Вимоги скарги.
У скарзі  ОСОБА_3 зазначає, що 17.06.2020 звернувся до НАБУ із заявою щодо вчинення злочинною організацією, керованою ОСОБА_5 , до якої входили посадові особи Кабінету Міністрів України, Національного банку України та АТ «Брокбізнесбанк», кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 191, 209, 364 та 367 КК України. Ця заява була зареєстрована в НАБУ за вх. № К-9978 від 18.06.2020.
Заявнику повідомили, що кримінальне провадження за його заявою не було зареєстровано, оскільки зі змісту заяви не вбачаються обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для її реєстрації в ЄРДР.
З такою бездіяльністю НАБУ ОСОБА_3 не погоджується, адже заява від 17.06.2020 відповідала вимогам ст. 214 КПК України, а тому він просить суд зобов`язати компетентну особу НАБУ внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 17.06.2020 до ЄРДР.

ІІ. Судовий розгляд.
Представник  ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 підтримав вимоги скарги та просив їх задовольнити.
Детектив НАБУ ОСОБА_6 надіслав заперечення на скаргу, однак для розгляду по суті скарги не з`явився.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

ІІІ. Обставини, встановлені слідчим суддею.
Під час розгляду скарги встановлено, що у заяві від 17.06.2020 ОСОБА_3 повідомив, що 11.01.2013 він уклав з АТ «Брокбізнесбанк» договір банківського вкладу № 323-01-13-840, згідно якого розмістив на депозитному рахунку в банку грошові кошти у розмірі 4 202 148,07 дол. США на строк до 25.12.2014. В ході виконання договору, на вкладені ОСОБА_3 на депозит кошти банк нарахував відсотки в сумі 2 796 428,44 дол. США, які також зберігались на рахунку банку. Внаслідок злочинних дій посадових осіб банку, кінцевим бенефіціаром якого є ОСОБА_5 , та посадових осіб Кабінету Міністрів України, Національного банку України, він втратив свої кошти, розміщені на рахунку в АТ «Брокбізнесбанк».
ОСОБА_3 навів обставини можливого виведення коштів вкладників з рахунків в АТ «Брокбізнесбанк», формальної перевірки Національним банком України діяльності цього банку, його подальшої ліквідації.
У своїй заяві  ОСОБА_3 наводить відомості відносно осіб, які можуть бути причетними до вчинення кримінальних правопорушень та вказує на дії, які, на його думку, можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 191, 209, 364 та 367 КК України.
Детектив НАБУ ОСОБА_6 у своїх запереченнях зазначив, що заяву ОСОБА_3 від 17.06.2020 було розглянуто, але за результатами її розгляду достатніх об`єктивних даних, що свідчать про вчинення злочинів, підслідних детективам НАБУ на даний час не встановлено, тому цю заяву було скеровано до компетентного органу – Національної поліції України.

ІV. Оцінка та висновки слідчого судді. 
Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).
Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 с. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Серед наведених у заяві ОСОБА_3 від 17.06.2020 відомостей є такі, що можуть свідчити про можливе вчинення кримінального правопорушення.
У ч. 5 ст. 216 КПК України визначено, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-2, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов: 1) злочин вчинено конкретним суб`єктом; 2) розмір предмета злочину або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення злочину (якщо злочин вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків); 3) злочин, передбачений статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини.
У заяві від 17.06.2020 ОСОБА_3 вказує на можливий розмір шкоди, який був завданий йому і складає не менше 6 981 632,44 дол. США., що в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і осіб, які могли вчинити цей злочин – посадові особи АТ «Брокбізнесбанк» та посадові особи Національного банку України.
Отже, заява від 17.06.2020 містить відомості про можливе кримінальне правопорушення, досудового розслідування якого здійснюється детективами НАБУ.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Органом досудового розслідування було скеровано заяву ОСОБА_3 до Національної поліції України без проведення належної перевірки та встановлення фактів, які б давали підставу для визначення підслідності за іншим органом досудового розслідування.
Зважаючи на викладені положення, можна дійти висновку, що уповноваженими особами НАБУ було допущено бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відомості у заяві  ОСОБА_3 від 17.06.2020 потребують дослідження у рамках досудового розслідування детективами НАБУ. Слідчим суддею зазначені обставини не можуть бути перевірені під час розгляду скарги. Не можна дійти однозначного висновку про необґрунтованість цієї заяви в цілому.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Зважаючи на вищевказані положення КПК України та встановлені судом обставини, скаргу  ОСОБА_3 належить задовольнити.
Керуючись ст. ст. 24, 214, 303, 306, 307 КПК України слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Скаргу  ОСОБА_3 задовольнити.
Зобов`язати уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 17.06.2020.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя                                                                  ОСОБА_1