П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________________________________
ДОДАТКОВА 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

06 серпня 2020 р.	           м. Одеса	Справа № 420/7080/19	
Час і місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
10:51 год., м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
10.03.2020 року;
Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.
              П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                  Головуючого судді - Єщенка О.В.
                                      суддів                      - Димерлія О.О.
                                                                       - Танасогло Т.М.
                 
розглянувши у порядку письмового провадження заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по справі №420/7080/19 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зверталась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці в Одеській області від 14.11.2019 року №ОД1090/1638/НП/СП-ФС про накладення штрафу у розмірі 417 300 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2020 року апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким задоволено адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови. Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці в Одеській області від 14.11.2019 року №ОД1090/1638/НП/СП-ФС про накладення штрафу у розмірі 417 300 грн.
21.07.2020 року Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано заяву про  ухвалення додаткового судового рішення по справі №420/2767/19.
В обґрунтування вказаних вимог заявник посилається на те, що під час ухвалення судового рішення апеляційним судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме витрат на оплату судового збору та витрат на правову допомогу, які позивач поніс у зв`язку із зверненням до суду. Разом з цим, розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу складає 51 730 грн., на оплату судового збору - 10 432 грн. та підтверджується відповідним розрахунком, договором про надання правової допомоги та додатками до нього, актом виконаних робіт, платіжними та прибутковими документами. Таким чином, вбачаються всі підстави для прийняття апеляційним судом додаткового судового рішення відповідно до приписів ст. 252 КАС України.
Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки та матеріалів стосовно поданої заяви, у тому числі звітами про надсилання засобами електронного зв`язку виклику до суду та матеріалів стосовно поданої заяви, однак в судове засідання вони не з`явились, з огляду на необґрунтованість заяви відповідача про відкладення розгляду заяви та не наведення ним неможливості подання пояснень в інший спосіб ніж шляхом участі у відкритому судовому засіданні, достатність доказів для вирішення вказаного питання за наявними матеріалами, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Дослідивши наведені доводи заявника та матеріали справи, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Аналіз наведеної норми адміністративного процесуального законодавства показав, що застосування інституту ухвалення додаткового судового рішення полягає в усуненні неповноти судового рішення.
Апеляційний суд враховує, що під час ухвалення постанови у цій справі питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та сплаченого судового збору не є вирішеним.
Відповідно до ч.ч. 1, 9 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Так, згідно платіжного доручення від 21.11.2019 року №150 та квитанції від 30.03.2020 року №0.0.1663716519.1 Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 під час звернення із позовом та подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції здійснено оплату судового збору відповідно у сумі 4 173 грн. та 6 259,5 грн., всього судовий збір сплачено у розмірі 10 432,5 грн.
Разом з цим, відповідно до Договору від 20.11.2019 року №20/11-2019 адвокат Григор`єв В.В. бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу з питань представництва інтересів ФОП ОСОБА_1 в органах судової влади України, а також інших органах в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а ФОП ОСОБА_1 зобов`язана оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.
Пунктом 2 визначено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до виконання сторонами своїх зобов`язань.
Відповідно до п. 3 Договору за правову допомогу ФОП ОСОБА_1 сплачує адвокату гонорар відповідно до додаткових угод до Договору та актів виконаних робіт.
В ціну Договору не включені фактичні витрати щодо виконання адвокатом зобов`язань за Договором.    
Додатком №1 до Договору про надання правової допомоги від 20.11.2019 року №20/11-2019 вартість послуг складає 41 730 000 (бонуси на розсуд). Передоплата - 30%. Окремо оплачується: судовий збір (4 173 грн.); відрядні витрати за межі м. Одеси; фактичні витрати, пов`язані з представленням інтересів.
У вартість послуг включається: представлення інтересів по справі (в першій, апеляційній, касаційній інстанціях); складання та подання процесуальних документів; складання всіх необхідних клопотань; участь у претензійних переговорах; усні консультації по справі; письмові консультації по справі (за необхідності); інформування про рух справи; аналіз судової практики з подібних справ; складання адвокатських запитів у разі необхідності; надання фотокопій матеріалів (за запитом); складання заяв в інші державні органи (за необхідності); складання скарги та участь при її розгляді судом (за необхідності, у тому числі у разі відмови у прийнятті позовної заяви, відмові в забезпечувальних заходах та інше); проведення судового засідання без участі сторін; 24-годинна правова підтримка у межах даної справи.
Очікуваний результат - скасування постанови Головного управління Держпраці в Одеській області від 14.11.2019 року №ОД1090/1638/НП/СП-ФС.
Відповідно до акту виконаних робіт від 22.11.2019 року за договором про надання правової допомоги від 20.11.2019 року №20/11-2019 адвокатом виконано наступні послуги: зустріч, попередня консультація з клієнтом (1 година), що склало витрати на суму 1 000 грн.; вивчення матеріалів справи, правовий аналіз первинних документів, узгодження правової позиції, обрання належного способу захисту прав (2 години), що склало витрати на суму 2 000 грн.; підготовка позовної заяви про скасування постанови про накладення штрафу (9 годин), що склало витрати на суму 9 000 грн.; представництво інтересів в суді першої інстанції (подача позову до суду) (40 хв.), що склало витрати на суму 520 грн. Всього витрати за надані та прийняті послуги склали у розмірі 12 520 грн.
Оплата наданих та прийнятих позивачем послуг проведена у безготівковій формі шляхом перерахування коштів у сумі 12 520 грн. на розрахунковий рахунок адвоката згідно платіжного доручення від 22.11.2019 року №16.
Колегія суддів враховує, що про розподіл цих витрат позивачем ставилось питання під час звернення із позовом, документальне підтвердження витрат на правову допомогу подано до закінчення розгляду справи в суді першої інстанції.
Водночас, апеляційний суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
Вказані положення кореспондуються із приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року №5076-VI, згідно яких гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Разом з цим, колегія суддів враховує, що відповідно до п.п. 2, 5, 6, 9 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року №5076-VI адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Згідно із ст. 19 Закону України від 05.07.2012 року №5076-VI видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Водночас, апеляційний суд зазначає, що даний спір не є складним, а за результатом  узгодження правової позиції з клієнтом та вивчення судової практики з подібних правовідносин, що включається сторонами до розрахунку фактичних наданих послуг, не потребує значного витрачання часу для підготовки позовної заяви та інших заяв по суті справи.
У тому числі, позивачем не обґрунтовується значення справи, вплив розгляду справи на його репутацію тощо.
Виходячи з обраних підстав позовної заяви та предмету позову, а також обставин справи, колегія суддів вважає, що витрати, понесені на суму 9 000 грн. у зв`язку із підготовкою адвокатом позовної заяви та витрачений на ці послуги час не відповідають критерію необхідності та обґрунтованості.
Таким чином, вбачаються обставини для зменшення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в цій частині та визначення обґрунтованим розмір таких витрат у сумі 2 000 грн.
Враховуючи, що за результатом апеляційного розгляду справи адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області задоволено у повному обсязі, під час ухвалення судового рішення не вирішено питання про розподіл судових витрат, колегія суддів вважає, що заява про постановлення додаткового судового рішення має бути задоволена в частині розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору у сумі 10 432,5 грн. та зі сплатою витрат на правову допомогу в суді першої інстанції на суму 5 520 грн.
Водночас, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Колегія суддів враховує, що під час апеляційного розгляду апелянтом не підтверджувались витрати, понесені у зв`язку із наданням правової допомоги. У тому числі, відповідних заяв про розподіл витрат до закінчення судових дебатів, а також про їх подальше документальне підтвердження апелянтом не подавалось.
З огляду на те, що заява про розподіл витрат, а також їх документальне підтвердження, подана 21.07.2020 року, тобто з пропуском установленого строку, в цій частині заява має бути залишена без розгляду відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 139, 252, 321, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити частково.
Ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці в Одеській області (код ЄДРПОУ 39781624, просп. Шевченка, 2, м. Одеса, 65044) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати, понесені на оплату правничої допомоги адвоката, у сумі 5 520 (п`ять тисяч п`ятсот двадцять) грн. та у вигляді сплати судового збору у сумі 10 432 (десять тисяч чотириста тридцять дві) грн. 50 коп.
В іншій частині заяву про розподіл судових витрат - залишити без розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

        Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко
        Судді:                                                                                        О.О. Димерлій
                                                                                                            Т.М. Танасогло