ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року	Львів	Справа № 380/737/20 пров. № А/857/7559/20	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді                                                  Кушнерика М.П.
суддів                                                                       Большакової О.О., Заверухи О.Б. 
за участю секретаря судового засідання                      Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Золочівської районної державної адміністрації Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року, прийняте суддею Крутько О.В. в м.Львові о 12 годині 06 хвилині, повний текст складено 27 травня 2020 року у справі № 380/737/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області, Золочівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання протиправним та скасування розпоряджень, скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

                                                    В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася  до суду з позовом, в якому з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить визнати протиправним та скасувати розпорядження першого заступника голови Золочівської районної державної адміністрації Львівської області від 30.10.2019 № 338 "Про впорядкування структури Золочівської районної державної адміністрації" та розпорядження голови Золочівської районної державної адміністрації Львівської області від 16.12.2019 № 398 "Про внесення змін до розпорядження голови Золочівської районної державної адміністрації від 30.10.2019 № 338" в частині затвердження граничної чисельності працівників апарату, управлінь, відділів та інших структурних підрозділів Золочівської районної державної адміністрації згідно з додатком 3; скасувати наказ начальника управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області № 185-к від 24.12.2019 "Про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням штату" та наказ заступника начальника управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області № 17-к від 10.02.2020 "Про внесення змін до наказу № 185-к"; поновити її на посаді провідного спеціаліста сектору з питань праці та соціально-трудових відносин управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації; стягнути з управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 24.12.2019 на підставі наказу № 185-К начальника управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області в період тимчасової непрацездатності її звільнено з вказаної посади у зв`язку з скороченням штату з 31.12.2019. Позивачка зазначає, що її не було у двохмісячний термін персонально попереджено про можливе звільнення із займаної посади, а про звільнення вона дізналась 24.12.2019, тобто у день, коли був виданий наказ про звільнення. Також, при її звільненні не було враховано переважне право на залишення на роботі та не запропоновано їй іншої роботи в Управлінні соціального захисту населення Золочівської РДА.
Вважає, що розпорядження голови Золочівської РДА від 16.12.2019 № 398 "Про внесення змін до розпорядження голови Золочівської районної державної адміністрації від 30 жовтня 2019 року № 338" в частині скорочення штату чисельності працівників управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації з 35 осіб до 31 особи є незаконним, оскільки при винесенні вищевказаного розпорядження голова Золочівської РДА посилався на нормативно-правові акти, які забороняють скорочувати працівників структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих держадміністрацій. Крім того, позивач зазначає, що при видачі наказу про звільнення у зв`язку з скороченням штату управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області посилався на постанову Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 746, яка є скасованою.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано розпорядження першого заступника голови Золочівської районної державної адміністрації Львівської області від 30.10.2019 № 338 "Про впорядкування структури Золочівської районної державної адміністрації" та розпорядження голови Золочівської районної державної адміністрації Львівської області від 16.12.2019 № 398 "Про внесення змін до розпорядження голови Золочівської районної державної адміністрації від 30.10.2019 № 338" в частині затвердження граничної чисельності працівників апарату, управлінь, відділів та інших структурних підрозділів Золочівської районної державної адміністрації згідно з додатком 3. Скасовано наказ начальника управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області № 185-к від 24.12.2019 "Про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням штату" з внесеними змінами згідно з наказом заступника начальника управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області № 17-к від 10.02.2020 "Про внесення змін до наказу № 185-к". Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного спеціаліста сектору з питань праці та соціально-трудових відносин управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації. Стягнуто з управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.02.2020 по 21.05.2020 у розмірі 27965 грн.
Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді провідного спеціаліста сектору з питань праці та соціально-трудових відносин управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць  допущено до негайного виконання.
Золочівська районна державна адміністрація Львівської області подала апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що судом не враховано, що ст.5 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» передбачено, що склад місцевих державних адміністрацій формують голови місцевих державних адміністрацій. У межах бюджетних асигнувань, виділених на утримання відповідних місцевих державних адміністрацій, їх голови визначають структуру місцевих державних адміністрацій. 
Головою райдержадміністрації було прийнято розпорядження про скорочення чисельності та в межах тієї, що доведена Львівською обласною державною адміністрацією в кількості 86 чоловік (попередня чисельність працівників Золочівської РДА становила 115,5). 
Усі працівники райдержадміністрації були персонально повідомлені про можливе вивільнення з 01 січня 2020 року у двомісячний термін як це передбачено ст.49-2 КЗпП України. 
Згідно ст.17Закону України «Про державну службу» керівник структурного підрозділу зі статусом юридичної особи публічного права здійснює повноваження керівника державної служби у такому підрозділі, тобто начальник управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області повинен був повідомити працівника про можливе скорочення чисельності та вивільнення, а також керуватись правилом першочергового залишення на роботі працівників при скороченні. 
Судом не враховано, що Закон України «Про місцеві державні адміністрації» має вищу юридичну силу, а ніж постанова Кабінету Міністрів України і те, що головою Золочівської райдержадміністрації було проведено оптимізацію у структурних підрозділах для належного забезпечення виконання усіх повноважень та обов`язків покладених на райдержадміністрацію як орган виконавчої влади.  
Просить скасувати рішення в частині скасування розпорядження першого заступника голови Золочівської районної державної адміністрації Львівської області від 30.10.2019 № 338 "Про впорядкування структури Золочівської районної державної адміністрації" та розпорядження голови Золочівської районної державної адміністрації Львівської області від 16.12.2019 № 398 "Про внесення змін до розпорядження голови Золочівської районної державної адміністрації від 30.10.2019 № 338" в частині затвердження граничної чисельності працівників апарату, управлінь, відділів та інших структурних підрозділів Золочівської районної державної адміністрації згідно з додатком 3. 
Відзиву на апеляційну скаргу від учасників процесу не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, позивачку, яка просить залишити рішення суду першої інстанції без змін в частині незаконності її звільнення та поновлення на роботі, представника Золочівської районної державної адміністрації, яка просить задоволити апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 16.11.2004 року була працівником управління праці та соціального захисту населення, з 01.05.2007 працювала провідним спеціалістом сектору з питань праці та соціально-трудових відносин управління соціального захисту населення Золочівської райдержадміністрації. 
Згідно розпорядження № 14 Золочівської районної державної адміністрації Львівської області від 23.01.2019 "Про затвердження структури та граничної чисельності структурних підрозділів Золочівської районної державної адміністрації" з додатком № 1 загальна штатна чисельність працівників Управління соціального захисту складала 35 осіб.
Кабінет Міністрів України 19.06.2019 прийняв постанову № 746 "Про внесення змін у додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 р. № 91", згідно додатку до якої встановив граничну чисельність працівників місцевих державних адміністрацій (Львівська область - 798 працівників). При цьому, у примітці до даної постанови зазначено, що під час визначення граничної чисельності працівників місцевих адміністрацій чисельність працівників структурних підрозділів з питань соціального захисту населення не скорочувалася.
03.11.2019 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 926 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та скасування постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 р. № 746" у додатку до якої визначено граничну чисельність працівників місцевих державних адміністрацій (Львівська область - 798 працівників). У примітці 2 до даної постанови зазначено, зокрема, що не скорочується чисельність працівників структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих держадміністрацій, крім районних держадміністрацій Вінницької (скорочення 59 одиниць), Дніпропетровської (скорочення 35 одиниць), Закарпатської (скорочення 88 одиниць), Запорізької (скорочення 207 одиниць), Київської (скорочення 55 одиниць), Кіровоградської (скорочення 97 одиниць), Миколаївської (скорочення 136 одиниць), Одеської (скорочення 32 одиниці), Сумської (скорочення 111 одиниць), Тернопільської (скорочення 51 одиниця), Харківської (скорочення 26 одиниць), Хмельницької (скорочення 147 одиниць) областей та вакантних посад.
Розпорядженням Львівської обласної державної адміністрації від 30.10.2019 № 1214/0/5-19 "Про затвердження граничної чисельності працівників апаратів районних державних адміністрацій та їх структурних підрозділів", у додатку встановлено граничну чисельність працівників апаратів районних державних адміністрацій та їх структурних підрозділів - Золочівський район - 79, а згідно внесених змін  у вказане розпорядження - 86 осіб.
Згідно розпорядження Золочівської районної державної адміністрації № 338 від 30.10.2019 "Про впорядкування структури Золочівської районної державної адміністрації" затверджено, зокрема у п.3 граничну чисельність працівників апарату, управлінь, відділів та інших структурних підрозділів Золочівської районної державної адміністрації згідно з додатком 3 (зокрема, управління соціального захисту населення - 27 штатних одиниць). 
Відповідно до розпорядження Золочівської районної державної адміністрації № 398 від 16.12.2019 "Про внесення змін до розпорядження голови Золочівської районної державної адміністрації від 30 жовтня 2019 № 338" додаток 3 розпорядження № 338 від 30.10.2019 викладено у новій редакції, зокрема передбачено, що гранична чисельність працівників управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації становить - 31 штатну одиницю.
24.12.2019 управлінням соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області видано наказ № 185-к "Про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням штату", згідно якого з покликанням на постанову Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 746, розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації від 30.10.2019 № 1241/0/5-19 та розпорядження голови РДА від 16.12.2019 № 398 ОСОБА_1 31.12.2019 звільнено з посади провідного спеціаліста сектору з питань праці та соціально-трудових відносин управління соціального захисту населення Золочівської райдержадміністрації у зв`язку зі скороченням штату.
Відповідно до наказу № 17-К від 10.02.2020 "Про внесення змін до наказу № 185-к", у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 , текст наказу начальника управління соціального захисту населення Золочівської райдержадміністрації від 24.12.2019 № 185-к викладено в такій редакції: "звільнити з посади провідного спеціаліста сектору з питань праці та соціально-трудових відносин управління соціального захисту населення Золочівської райдержадміністрації ОСОБА_1 з 11.02.2020 у зв`язку з скороченням штату".
Позивачка вважаючи звільнення її з посади неправомірним, звернулась до суду з позовом.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність та скасування розпорядження Золочівської районної державної адміністрації Львівської області від 30.10.2019 № 338 "Про впорядкування структури Золочівської районної державної адміністрації" та розпорядження голови Золочівської районної державної адміністрації Львівської області від 16.12.2019 № 398 "Про внесення змін до розпорядження голови Золочівської районної державної адміністрації від 30.10.2019 № 338" в частині затвердження граничної чисельності працівників апарату, управлінь, відділів та інших структурних підрозділів Золочівської районної державної адміністрації згідно з додатком 3; а також скасування наказу начальника управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області № 185-к від 24.12.2019 "Про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням штату" та наказу заступника начальника управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області № 17-к від 10.02.2020 "Про внесення змін до наказу № 185-к";  виходячи з наступного.
Частина 2 статті 19 Конституція України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частина 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно ч.1  ст.3 Закону України "Про державну службу", цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.
Згідно з ч.2, 3 ст.5 Закону України «Про державну службу»  відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
Відповідно до ст.43 Закону України "Про державну службу", підставою для зміни істотних умов державної служби, зокрема, є скорочення чисельності або штату працівників у зв`язку з оптимізацією системи державних органів чи структури окремого державного органу.
Згідно з п.1 ч.1, ч.3 статті 87 цього ж Закону, підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі. Процедура вивільнення державних службовців на підставі п.1 ч.1 цієї статті визначається законодавством про працю. Звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення.
Державний службовець, якого звільнено на підставі пункту 1 частини першої цієї статті, у разі створення в державному органі, з якого його звільнено, нової посади чи появи вакантної посади, що відповідає кваліфікації державного службовця, протягом шести місяців з дня звільнення за рішенням суб`єкта призначення може бути призначений на рівнозначну або нижчу посаду державної служби, якщо він був призначений на посаду в цьому органі за результатами конкурсу (абз. 2 частини третьої  статті 87 Закону  України "Про державну службу").  
При скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці (ч.1 ст.42 КЗпП України)
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України    трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Згідно з ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках скорочення чисельності або штату працівників враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.
За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини, або коли про це йдеться у спеціальному законі.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що Постанова Кабінет Міністрів України 19.06.2019 № 746 "Про внесення змін у додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 р. № 91" та Постанова Кабінету Міністрів України від 03.11.2019 № 926 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та скасування постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 р. № 746" не передбачали скорочення чисельності працівників структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій, крім районних держадміністрацій Вінницької, Дніпропетровської, Закарпатської, Запорізької, Київської, Кіровоградської, Миколаївської, Одеської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Хмельницької областей та вакантних посад.
Таким чином, оспорені розпорядження Золочівської районної державної адміністрації № 338 від 30.10.2019 "Про впорядкування структури Золочівської районної державної адміністрації" та розпорядження Золочівської районної державної адміністрації № 398 від 16.12.2019 "Про внесення змін до розпорядження голови Золочівської районної державної адміністрації від 30 жовтня 2019 № 338", якими передбачено скорочення чисельності працівників управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації (з 35 штатних одиниць до 27 та 31 відп.) не відповідають постанові Кабінету Міністрів України 19.06.2019 № 746 та постанові Кабінету Міністрів України від 03.11.2019 № 926, а отже є протиправними в частині затвердження граничної чисельності працівників апарату, управлінь, відділів та інших структурних підрозділів Золочівської районної державної адміністрації (додаток 3), чисельність працівників управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації скорочена безпідставно, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.
Суду як першої, так і апеляційної інстанції не надано доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про наступне вивільнення працівників (персонально, під розписку та у встановлений строк). Як і не надано доказів, що позивачка не могла бути переведеною на іншу посаду відповідно до її кваліфікації чи вона відмовилась від такої посади. 
Апеляційний суд також критично оцінює лист управління соціального захисту населення Золочівської РДА від 10.02.2020 № 363 про те, що ОСОБА_1 запропоновано посаду провідного спеціаліста відділу сімейної політики і праці на час відпустки працівника, оскільки таку посаду позивачці запропоновано після її звільнення з посади, і така посада є тимчасовою й не постійною.
Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що управління соціального захисту населення Золочівської РДА не враховано її тривалий безперервний стаж роботи на державній службі та переваги при залишенні на роботі.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оспорені позивачкою розпорядження Золочівської районної державної адміністрації є протиправними та підлягають скасуванню, як і наказ начальника управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області № 185-к від 24.12.2019 "Про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням штату" та наказ заступника начальника управління соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області № 17-к від 10.02.2020 "Про внесення змін до наказу № 185-к", а позивач поновленню на раніше займаній посаді з моменту звільнення, і на її користь підлягає стягненню середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням.
Ч.1, 2  ст.235 КЗпП України  передбачає, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України Про запобігання корупції іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
З наведеного вбачається, що вищевказані норми законодавства передбачають право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу, однак не встановлюють порядок розрахунку такого середнього заробітку.
Обчислення середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100).
Відповідно до абзацу 1 пункту 3 Порядку № 100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками - почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.
Згідно з п. 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Суд апеляційної інстанції погоджується з розрахунком розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню на користь позивача, що становить 27965 коп. (405 грн. 29 коп. х 69 робочих днів вимушеного прогулу), який сторонами не оспорюється.
Апеляційний суд зазначає і ту обставину, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року в частині негайного виконання - виконано. 
Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

керуючись ст.243 ч.3, ст.308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

                                            П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Золочівської районної державної адміністрації Львівської області - залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року у справі № 380/737/20, - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	О. Б. Заверуха  	
Повне судове рішення складено 25.08.2020