Номер провадження: 33/813/770/20
Номер справи місцевого суду: 947/11115/20 
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М. 
Доповідач Ващенко  Л. Г.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2020 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Ващенко Л.Г., за участі секретаря Чепрас А.І., з участю представника ОСОБА_1 , розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 20 травня 2020 року в адміністративній справі про притягнення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 ,
До адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 20.05.2020 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 20 400 гривень і з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки. Суд стягнув з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 гривень.
ОСОБА_1 в особі представника не погодився із постановою суду від 20.05.2020 року і 28.05.2020 року подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови суду.
Апеляційна скарга представника ОСОБА_1 зазначає:
ОСОБА_1 не погоджуючись з обставинами, на підтвердження яких посадовою особою складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 323765, надав суду свої письмові пояснення. З оскаржуваної постанови не вбачається, що суд надав оцінку поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 стверджує, що він, як водій транспортного засобу, не вживав пиво після настання ДТП, яке мала місце 19.04.2020 року чи будь-які інші алкогольні (слабоалкогольні) напої. З постанови не вбачається, що суд надав оцінку таким поясненням і перевірив їх доказами.
Суд у постанові вказує, що ним досліджені докази, в тому числі відеозапис та пояснення свідків, однак у судовому засіданні суд не оглядав відеозапис. Натомість з відеозапису, що знаходиться в матеріалах справи не вбачається, що ОСОБА_1 вживає будь-які алкогольні напої.
Суд, як вбачається з мотивувальної частини постанови, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП., однак в резолютивній частині рішення суд вказав про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП. 
З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вбачається, що останні стали свідками відмови водія ОСОБА_1 від пропозиції пройти тест на стан сп`яніння. З вказаних пояснень свідків не вбачається безпосередньої обізнаності свідків про факт вживання водієм ОСОБА_1 алкогольного напою (пива) після настання ДТП. Свідки зазначають, що ОСОБА_1 в їх присутності повідомив, що вживав алкоголь після ДТП.
ОСОБА_1 заперечує вказане, та стверджує, що алкогольних напоїв після настання ДТП не вживав, а свідки, надаючи вказану інформацію, могли її спотворити. Більше того, при відібрані пояснень від свідків, останні не попереджались про кримінальну відповідальність за повідомлення завідомо неправдивої інформації. Суд першої інстанції не допитував у судовому засіданні вказаних свідків та відповідно не попереджав їх про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань.
З цього приводу Верховний Суд вказав, що пояснення не є належними доказами правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення (постанова від 27.06.2019 року, справа № 560/751/17).
При цьому, Верховний суд зауважив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Порядок та процедура оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України передбачені Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом N 1376 від 06.11.2015 року МВС України (далі-Інструкція).
Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 N 323765 від 20.04.2020 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та не може братися до уваги, як доказ вини апелянта у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до п. 7 розділу II Інструкції, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також внесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.
Всупереч вказаним вимогам протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 N 323765 від 20.04.2020 року містить виправлення у даті настання події.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).
В додаткових поясненнях представник ОСОБА_1 зазначає:
Матеріали справи не містять жодного доказу щодо вживання апелянтом алкоголю після настання ДТП.
Суд, пославшись на пояснення свідків, не надав їм належної оцінки в сукупності з іншими фактичними даними.
ОСОБА_1 стверджує, що він, як водій транспортного засобу, не вживав алкоголь (пиво) після настання ДТП, що мала місце 19.04.2020 року чи будь-які інші алкогольні (слабоалкогольні) напої.
З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вбачається, що останні стали свідками відмови водія ОСОБА_1 від пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, із показів свідків не вбачається, що свідки обізнані про факт вживання водієм ОСОБА_1 алкогольного напою (пива) після настання ДТП. Більше того, свідки були запрошені 20.04.2020 року о 00.50 год., тоді, як ДТП відбулося 19.04.2020 року о 22 год. 30 хв. Свідки зазначають, що ОСОБА_1 в їхній присутності повідомив, що вживав алкоголь після ДТП. Окрім пояснень свідків, які не були свідками вживання апелянтом алкоголю, матеріали справи інших доказів не містять.
Згідно протоколу серії ДПР18 № 323765, ОСОБА_1 19.04.2020 року о 22 год. 00 хв. після ДТП вживав алкогольні напої. Тим не менше, момент настання ДТП приходиться на 22 год. 30 хв. 19.04.2020 року про що суду надаються наступні докази: так, на інтернет сайті видання «DUMSKAYA.NET» за 20.04.2020 року є інформаційне повідомлення про те, що:
«Как сообщили в патрульной полиции, около 22:30 автомобиль Nissan Maxima, двигаясь в сторону проспекта Небесной Сотни, выехал на встречную полосу и совершил столкновение с двумя автомобилями — Daewoo Lanos и Nissan.» ^ittps://dumskava.net/news/v-chernomorke-nissan-vvehal-na-vstrechku-i-prota-113300/)
На інтернет сайті видання «048.ua» за 20.04.2020 року є інформаційне повідомлення про те, що: «На проспекте Свободы в Черноморке произошла авария с тремя авто. Об этом сообщает журналистка 048.ua.
Вчера, 19 апреля, около 22.30 в Черноморке на перекрестке проспект Свободы угол улицы Троицкого произошло ДТП с пострадавшими.
По предварительной информации предоставленной полицией, автомобиль Nissan Maxima, двигаясь по проспекту Свободы в сторону проспекта Небесной Сотни, выехал на встречную полосу и совершил столкновение с автомобилем Daewoo Lanos. После этого Nissan Maxima столкнулся еще и с автомобилем Nissan.» ftittps://www.048.ua/news/2735441/nocnoe ІНФОРМАЦІЯ_2 -foto;) 
З огляду на вказане стає очевидним те, що протокол серії ДПР18 № 323765 не містить даних, які б відповідали дійсним обставинам справи, вказаним протоколом зафіксовані події (наявність яких апелянт заперечує), що мали місце до настання ДТП.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Постанова суду першої інстанції від 20.05.2020 року підлягає скасуванню з таких підстав.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 ч.1 КУпАП).
Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису…. (ст. 251 ч.1 КУпАП).
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).
З матеріалів справи вбачається наступне.
20.04.2020 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 323765 про те, що 19.04.2020 року о 22 год 09 хв. у м. Одесі по проспекту Свободи, 61, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Nissan» НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди (далі-ДТП) за його участі, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, вживав алкогольні напої – пиво, після чого від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох понятих. Свідками зазначених обставин є ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , до протоколу додані пояснення (а.с.1-4).
Вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки (ст. 130 ч.4 КУпАП).
Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.
Протокол про адміністративне правопорушення зазначає, що «…19.04.2020 року о 22 год 09 хв. у м. Одесі по проспекту Свободи, 61, водій ОСОБА_1 вживав алкоголь (пиво) після ДТП з його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п.п.2.10 (є) Правил.» (а.с.1).
ОСОБА_1 заперечує факт вживання пива після настання ДТП, до проведення уповноваженою особою медичного огляду, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , у письмових поясненнях від 20.04.2020 року зазначали, що були свідками того, як ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відмовився, і також від медичного огляду. Свідки зазначили, що ОСОБА_1 повідомив, що вживав алкоголь (склянку пива) після настання ДТП (а.с.3,4).
Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вживав алкоголь (пиво) після зупинки на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Приєднаний до матеріалів справи диск відеофіксації з нагрудного номеру поліцейського, також не є беззаперечним доказом того, що  ОСОБА_1 вживав алкогольні напої (пиво) після зупинки на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Письмові пояснення  ОСОБА_2  і ОСОБА_3 , не є належними доказами правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 КУпАП, оскільки вказані особи у судовому засіданні у суді першої інстанції в якості свідків не допитувалися і не попереджалися судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.
За таких обставин, письмові пояснення ОСОБА_2  і ОСОБА_3  не єдопустимими доказами на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо винних дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, не звернув уваги на зазначені обставини й не надав належної оцінки, як протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №323765, так і поясненням свідків та відеозапису.
Постанова суду щодо змісту та обґрунтованості не відповідає вимогам ст. 251, 252, 283 КУпАП.
Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).
Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.
Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).
ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).
Матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на винні дії ОСОБА_1 . Вирішуючи питання щодо винних дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, всупереч ст. 245 КУпАП, суд першої інстанції не сприяв всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи. 
Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).
Орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, у тому числі, рішення про скасування постанови і закриття справи (ст. 293 КУпАП).
Приймаючи до уваги, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, не доведено вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, провадження в адміністративній справі підлягає закриттю з підстав п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
Керуючись ст. ст. 293, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — задовольнити.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 20 травня 2020 — скасувати.
Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з підстав п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 31.07.2020 року.

Суддя Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко