Справа № 991/7301/20
Провадження1-кс/991/7501/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України (Національне бюро, НАБУ), що полягає у нездійсненні іншої процесуальної дії, яку він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України (КПК України) строк,

ВСТАНОВИЛА

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 (скаржника), що діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива НАБУ ОСОБА_6 , що полягає у нерозгляді клопотання про вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого (в порядку статей 55, 56, 220 КПК України).

Обґрунтування скарги 

17.08.2020 року скаржник подав клопотання № 20200817/1 у кримінальному провадженні № 52020000000000477. Він попросив детектива НАБУ вручити ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілої. Станом на 31.08.2020 року скаржнику не надійшла відповідь на клопотання.

У клопотанні скаржник просить зобов`язати детектива НАБУ ОСОБА_6 вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 52020000000000477.

Він зазначає, що ОСОБА_4 має процесуальний статус потерпілої з моменту звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Суттю можливого злочину є надання свідком неправдивих показань у кримінальному провадженні № 52017000000000361 від 01.06.2017 року стосовно ОСОБА_4 . Зокрема, його показання у протоколі допиту, на думку ОСОБА_4 , не узгоджуються із фактичними обставинами справи; при цьому, його протоколи допиту використовуються для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, продовження дії покладених на підозрювану обов`язків. Це, на думку скаржника, вказує на те, що такі неправдиві показання штучно створюють докази обвинувачення ОСОБА_4 , що порушує її конституційні права, передбачені ст. 3, 68 Конституції України, чим їй завдається шкода.

Доводи сторін

У судове засідання адвокат ОСОБА_5 не з`явився, проте представництво інтересів ОСОБА_4 здійснювала ОСОБА_3 , що діяла на підставі ордеру. Вона підтримала доводи скарги та попросила її задовольнити. 

Детектив ОСОБА_6 не з`явився у судове засідання, хоча був повідомлений належним чином. Він надав письмові заперечення, у яких зазначив, що детектив направив 17.08.2020 року лист адвокату ОСОБА_5 , де зазначив, що статус ОСОБА_5 — заявник, а тому він, з урахуванням статей 45, 220 КПК України не є суб`єктом подання клопотання в порядку статті 220 КПК України. Він попросив повернути скаргу ОСОБА_5 як особі, яка не має права подавати скаргу.

Мотивація суду

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи адвоката, що була присутня, слідча суддя дійшла до таких висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Рішення слідчого (детектива), прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК). 

Стаття 220 КПК України стосується розгляду клопотань під час досудового розслідування. Відповідно до вимог статті 220 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний розглянути клопотання в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити його за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин — надсилається їй.

Слідча суддя бере до уваги факти стосовно клопотання, що було направлене до НАБУ 17.08.2020 року, у якому скаржник просив детектива НАБУ вчинити процесуальну дію з вручення ОСОБА_4 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілої. Втім, слідча суддя не бачить підстав для подальшого вирішення цього питання. Слід звернути увагу на те, що скаржник зазначив про те, що  ОСОБА_4 має процесуальний статус потерпілої з моменту звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Важливим є те, що така заява про вчинення кримінального правопорушення стосувалась повідомлення відомостей про можливий злочин, що полягає у завідомо неправдивих показаннях свідка. 

Відповідно до вимог ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду розглядаються слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України. 

Відповідно до положень ст. 33-1 Кримінального процесуального кодексу України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. Примітка статті 45 КК України деталізує перелік антикорупційних злочинів, до яких входять злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368 – 369-2 КК України. Пункти 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України встановлюють вимоги до спеціального суб`єкта кримінального правопорушення та розміру шкоди, предмету злочину.

У цьому випадку, кримінальне провадження беззаперечно стосується можливого вчинення злочину, що полягає у завідомо неправдивих показаннях свідка. Цей склад злочину не належить до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, незважаючи на факт того, що досудове розслідування здійснюється Національним бюро. Цей факт не можна було встановити на етапі відкриття провадження за скаргою. Слідча суддя звертала на це увагу, зазначаючи про те, що скарга може бути підсудна Вищому антикорупційному суду; проте, перевірці та оцінці підлягатиме факт розслідування корупційних злочинів у цьому провадженні. А в разі встановлення факту непідсудності при розгляді скарги по суті, таке провадження буде закрито. Таким чином, ця скарга є непідсудною Вищому антикорупційному суду, з урахуванням наданих детективом заперечень, відповіді НАБУ ОСОБА_5 листом від 17.08.2020 року, де зазначено про те, що склад злочину — можливе завідомо неправдиве показання свідка.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, які приймаються за результатами розгляду скарги. Втім, рішення по скарзі не може бути прийнято, оскільки вона непідсудна Вищому антикорупційному суду. Відкрите (розпочате) провадження, у разі якщо під час судового розгляду виявлено обставини, які б на етапі відкриття провадження стали підставою для відмови у його відкритті, підлягає закриттю. Це рішення узгоджується з нормами ч. 6 ст. 9 КПК України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 220, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива НАБУ ОСОБА_6 , що полягає у нерозгляді клопотання про вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого (в порядку статей 55, 56, 220 КПК України) від 17.08.2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.
Слідча суддя   	ОСОБА_1