ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" вересня 2020 р.           Справа№ 910/11387/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Владимиренко С.В.
суддів:            Ходаківської І.П. 
          Демидової А.М. 

при секретарі      Островерха В.Л.
за участю представників зазначених в протоколі від 29.09.2020

розглянувши у відкритому      судовому засіданні       апеляційну скаргу                               
Державного підприємства "Енергоринок" 
на рішення господарського суду міста Києва від 04.03.2020 (повний текст складено 13.04.2020)
у справі № 910/11387/19       (суддя Ягічева Н.І.)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
до Державного підприємства "Енергоринок"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:
1.                              Національна комісія, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг
2.                              Кабінет Міністрів України
3.                              Міністерство енергетики України
про    стягнення коштів в сумі 1675260088,29грн.

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Енергоринок"       про стягнення 1675260088,29 грн. заборгованості за договором №136/01 від 04.09.2000 за передачу електричної енергії магістральними та міждержавними електричними мережами та централізоване диспетчерське управління ОЕС України. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач  вказав про розірвання з 01.07.2019 договору №136/01 від 04.09.2000 на підставі листа відповідача від 29.05.2019 №01/46-10915, оскільки з 01.07.2019 Законом України «Про ринок електричної енергії» запроваджений новий ринок електричної енергії і його складові-балансуючий ринок,ринок допоміжних послуг, ринок «на добу наперед», внутрішньо добовий ринок, двосторонні договори, а Закон України «Про електроенергетику», а також Умови та Правила здійснення підприємницької діяльності з оптового постачання електричної енергії, відповідно до яких відповідачем було укладено двосторонній договори з учасниками Оптового ринку електричної енергії,   втратили силу з 01.07.2019. Станом на 30.06.2019 відповідно до акту звірки розрахунків ДП «Енергоринок» з НЕК «Укренерго» від 12.07.2019 №07/51-4-14924 заборгованість ДП «Енергоринок» перед  НЕК «Укренерго» за передачу електричної енергії магістральними та міждержавними електричними мережами та централізоване диспетчерське управління ОЕС України складала 1675260088,29 грн.
Рішенням          Господарського суду міста Києва від 04.03.2020 у справі №910/11387/19 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства "Енергоринок"       на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"  1675260088,29 грн. заборгованості та 672350грн. судового збору.
                               Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державне підприємство «Енергоринок» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2020 у справі № 910/11387/19 повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
             Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2020 апеляційну скаргу Державного підприємства «Енергоринок»    у справі №910/11387/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Енергоринок" на рішення господарського суду міста Києва від 04.03.2020 по справі №910/11387/19, розгляд справи призначено на 16 червня 2020 року.
15.06.2020 Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго"  подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано про прийняття судом першої інстанції законного та обгрунтованого рішення про задоволення позовних вимог, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу Державного підприємства "Енергоринок" на рішення господарського суду міста Києва від 04.03.2020 по справі №910/11387/19 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
15.06.2020 Державне підприємство "Енергоринок" подало до суду клопотання про відкладення розгляду справи обґрунтоване встановленням на території України карантину з 12.03.2020 по 22.06.2020, запровадженням для працівників підприємства дистанційної роботи на дому за місцем їх постійного проживання, у зв`язку з чим представники ДП "Енергоринок" не зможуть прибути у судове засідання, призначене на 16.06.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2020 розгляд справи №910/11387/19 відкладено на 28 липня 2020 . 
22.06.2020 третьою особою 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Міністерством енергетики України подано заяву про заміну сторони у справі №910/11387/19 Міністерства енергетики та захисту довкілля України на Міністерство енергетики України. У заяві зазначено, що відповідно до статті 1 Постанови  Кабінету Міністрів України від 27 травня 2020 року № 425 "Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої влади" прийнято рішення про перейменування Міністерства енергетики та захисту довкілля України на Міністерство енергетики України.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача -  Міністерство енергетики та захисту довкілля України її правонаступником - Міністерством енергетики України.
          22.07.2020 до Північного апеляційного господарського суду  від Державного підприємство "Енергоринок" надійшло заперечення на відзив від 11.06.2020 №170-ВППР на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що Законом України «Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії» від 17.06.2020 визначено порядок погашення заборгованості відповідача перед позивачем  ідентичний порядку проведення розрахунків за куповану електричну енергію, який діяв на Оптовому ринку електричної енергії відповідно до Закону України «Про електроенергетику», а саме через поточні рахунки зі спеціальним режимом використання, відповідно до алгоритму, який затверджується постановою НКРЕКП, підтримав вимоги апеляційної скарги. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 розгляд справи №910/11387/19 відкладено на 01 вересня 2020.
         04.08.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду від  Міністерства енергетики України надійшли пояснення з проханням ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства України та з урахуванням інтересів держави.
27.08.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду від    Державного підприємства "Енергоринок" надійшли    додаткові пояснення до апеляційної скарги ДП "Енергоринок" з наданими доказами, які не приймаються до розгляду судом апеляційної інстанції через не відповідність приписам ч.3 ст.269 Господарського процесуального кодексу України.
31.08.2020  на адресу Північного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшло пояснення до відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2020  розгляд справи №910/11387/19 відкладено на 15.09.2020.
         11.09.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду від    Державного підприємства "Енергоринок" надійшли    додаткові пояснення до апеляційної скарги ДП "Енергоринок" з наданими доказами, які не приймаються до розгляду судом апеляційної інстанції через не відповідність приписам ч.3 ст.269 Господарського процесуального кодексу України.
15.09.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду від   Державного підприємства "Енергоринок" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом апеляційної інстанції не задоволено, оскільки в судовому засіданні 15.09.2020 був присутнім представник відповідача. 
         Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 оголошено перерву у розгляді справи №910/11387/19 до   29 вересня 2020.
          24.09.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду від   Кабінету Міністрів України надійшло пояснення до апеляційної скарги з проханням прийняти законне та обґрунтоване рішення.
         28.09.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду від    Державного підприємства "Енергоринок" надійшли    додаткові пояснення до апеляційної скарги ДП "Енергоринок" з наданими доказами, які не приймаються до розгляду судом апеляційної інстанції через не відповідність приписам ч.3 ст.269 Господарського процесуального кодексу України.
          Представник позивача у судовому засіданні 29.09.2020 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, та просив у її задоволенні відмовити, а рішення          Господарського суду міста Києва від 04.03.2020 у справі №910/11387/19 залишити без змін. 
          Представник відповідача у судовому засіданні 29.09.2020 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, а рішення Господарського  суду міста Києва від 01.06.2020 у справі №910/2098/20 скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.  
          Представник Кабінету Міністрів України у судовому засіданні 29.09.2020 підтримав доводи та вимоги відповідача, викладені в апеляційній скарзі, просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу відповідача задовольнити, рішення Господарського  суду міста Києва від 01.06.2020 у справі №910/2098/20 скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.  
          Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, пояснення, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.
           04 вересня 2000 року між Державним підприємством "Національна енергетична компанія" "Укренерго", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія" "Укренерго" (далі - НЕК "Укренерго", позивач), та Державним підприємство "Енергоринок" (далі - ДП "Енергоринок", відповідач) укладено договір      №136/01 (далі - Договір), відповідно до пункту 2.1 якого ДП "НЕК "Укренерго" зобов`язалося здійснювати централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління виробництвом і передачею електричної енергії в ОЕС України та передачу електричної енергії магістральними та міждержавними електричними мережами з додержанням вимог енергетичної безпеки, а ДП "Енергоринок" зобов`язалося здійснювати оплату ДП НЕК "Укренерго" за централізоване диспетчерське (оперативно - технологічне) управління виробництвом і передачею електричної енергії та здійснювати оплату за передачу електричної енергії відповідно до умов Договору.
          Відповідно до пункту 3.6 Договору ДП "Енергоринок" зобов`язалося здійснювати оплату НЕК "Укренерго" за централізоване диспетчерське оперативно - технологічне) управління виробництвом і передачею електричної енергії в ОЕС України грошовими коштами або іншими формами розрахунків відповідно до чинного законодавства. Виплата грошовими коштами здійснюється кожного банківського дня з розподільчого рахунку ДП "Енергоринок" відповідно до кошторису та алгоритму розподілу коштів, затверджених НКРЕ, за окремим платіжним дорученням.
        Згідно з пунктом 3.7 Договору відповідач зобов`язався здійснювати оплату ДП "НЕК "Укренерго" за передачу електричної енергії магістральними та міждержавними електричними мережами грошовими коштами або іншими формами розрахунків відповідно до чинного законодавства. Виплата грошовими коштами здійснюється кожного банківського дня з розподільчого рахунку ДП "Енергоринок" відповідно до вартості передачі електричної енергії та алгоритму розподілу коштів,      затвердженого НКРЕ, за окремим платіжним дорученням.
         До 01.07.2019 ДП "Енергоринок" здійснювало розрахунок з виробниками електричної енергії та НЕК "Укренерго" згідно із алгоритмами оптового ринку, встановленими НКРЕКП. Тобто, усі кошти за куповану на оптовому ринку електричної енергії (ОРЕ) електричну енергію, які надходили на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ДП "Енергоринок", кожного банківського дня ДП "Енергоринок" розподіляло та перераховувало виробникам електричної енергії та ДП НЕК "Укренерго" відповідно до затверджених алгоритмів НКРЕКП.
           З 01.07.2019 втратили чинність   Закон України "Про електроенергетику", відповідно до якого НКРЕКП встановлювала алгоритми оптового ринку електричної енергії, а також Умови та Правила здійснення підприємницької діяльності з оптового постачання електричної енергії.
          Відповідно до   Закону України "Про ринок електричної енергії"   з 01.07.2019 запроваджено нову модель функціонування ринку електричної енергії. 
           У зв`язку з цим ДП "Енергоринок" листом від 29.05.2019 01/46-10915 повідомило позивача про розірвання Договору з 01.07.2019.
           12 липня 2017 року сторони підписали Акт звірки розрахунків між ДП "Енергоринок" та ДП НЕК "Укренерго" за передачу електричної енергії магістральними та міждержавними електричними мережами, включаючи централізоване диспетчерське управління об`єднаною енергосистемою України від 12.07.2019 станом на кінець дня 30.06.2019 №07/51-4-14924. Згідно з цим актом заборгованість ДП "Енергоринок" перед НЕК "Укренерго" складає 1   675   260   088,29 грн.
         16 липня 2019 року позивач звернувся до відповідача з претензію вих.№01/26510      про сплату заборгованості на користь ДП "НЕК "Укренерго" у розмірі 1   675   260   088,29 грн. 
          У відповіді на вказану претензію від 26.07.2019      №07/44-15666 відповідач не заперечував факт наявності заборгованості, та вказав, що продовжує діяти відповідно до вимог чинного законодавства та буде вживати всіх законних способів з метою її погашення. При цьому, відповідач посилався на ч.16 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" та законопроект щодо повного погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії. 
        Невиконання відповідачем вимог зазначеної претензії і стало передумовою для виникнення спору у цій справі та звернення НЕК "Укренерго" до суду з позовом про стягнення з ДП "Енергоринок" 1   675   260   088,29 грн заборгованості за Договором. 
        Задовольняючи позов у повному обсязі, місцевий господарський суд відхилив заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо неможливістю самостійно розпоряджатися коштами на поточному рахунку зі спеціальним режимом використання, вказавши, що між сторонами існують договірні відносини та матеріали справи містять достатньо доказів для підтвердження      факту заборгованості. А оскільки відповідач не надав будь-яких доказів у підтвердження відсутності його обов`язку зі сплати заявленої у позові заборгованості, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з ДП "Енергоринок" на користь НЕК "Укренерго" 1   675   260   088,29 грн заборгованості за Договором, задовольнивши позовні вимоги у цій справі. 
          Суд апеляційної інстанції з таким висновком місцевого господарського суду не погоджується, зважаючи на таке. 
          Спір у справі стосується питання належного виконання відповідачем Договору, укладеного в сфері електроенергетики, за яким, як вже зазначалося вище, позивач здійснює централізоване диспетчерське (оперативно - технічне) управління виробництвом і передачею електричної енергії в об`єднану енергетичну систему України (ОЕС) та передачу магістральними і міждержавними електричними мережами з додержанням вимог енергетичної безпеки та отримує відповідну плату від відповідача, на умовах, визначених договором (п.2.1 Договору).
       У рішенні Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 45 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про електроенергетику" (справа про електроенергетику) від 12.02.2002 №3-рп/2002 зазначено, що електроенергетика має стратегічне значення для стабільного функціонування економіки держави. 
      Позивач є юридичною особою, що утворено як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються  у державній власності (п.1.1 статуту НЕК "Укренерго").
      Метою діяльності позивача є здійснення диспетчерського (оперативно-технологічного) управління режимами роботи об`єднаної енергетичної системи України (п.2.1 статуту НЕК "Укренерго"). 
      Державне підприємство "Енергоринок" утворено для забезпечення функціонування оптового ринку електричної енергії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 5 травня 2000 р. N 755 "Про утворення державного підприємства "Енергоринок" (Офіційний вісник України, 2000 р., N 19, ст. 780) на базі відокремленого підрозділу "Енергоринок" державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та є державним комерційним підприємством (п. 1 статуту відповідача). Засновником підприємства є держава в особі Кабінету Міністрів України (п.20 статуту відповідача).
     Підприємство у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, Указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами, які видаються міністерствами, іншими державними органами, договором, на підставі якого створено оптовий ринок електричної енергії, та цим Статутом (п.3 статуту ДП "Енергоринок").
       Договір, стягнення за яким є предметом спору у  справі, укладено у період дії Закону України "Про електроенергетику" та нормативно-правових актів, які приймалися на його виконання. 
     Для розуміння правовідносин, які склалися між сторонами спору, та правильного вирішення цієї справи необхідним є здійснення правового аналізу норм законодавства, яке діяло у період їх виникнення. 
    У ст.4 Закону України "Про електроенергетику" (чинного на час дії Договору) було визначено, що регулювання відносин в електроенергетиці має особливості, визначені цим Законом. Ці особливості викликані об`єктивними умовами функціонування галузі, зокрема постійним і безперервним збалансуванням виробництва і споживання електричної енергії, для забезпечення якого встановлюється єдине централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління об`єднаною енергетичною системою України. 
     Одним із принципів державної політики в електроенергетиці було державне регулювання діяльності в цій сфері (ст.5 Закону України "Про електроенергетику"). 
       У статті 14 Закону України "Про електроенергетику" зазначено, що в електроенергетиці України діє єдина централізована диспетчерська система оперативно-технологічного управління виробництвом, передачею, розподілом та постачанням електричної енергії. Функції централізованого диспетчерського (оперативно-технологічного) управління об`єднаною енергетичною системою України та організацію паралельної роботи з енергетичними системами інших держав виконує державне підприємство, яке визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику в електроенергетичному комплексі. 
        Державне підприємство, що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління об`єднаною енергетичною системою України, є системним оператором та виконує функції, визначені цим Законом та Законом України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України".
    Тобто діяльність позивача як господарюючого суб`єкта у сфері енергопостачання визначається та регулюється законом. 
           Так, права та обов`язки системного оператора під час дії Договору (НЕК "Укргенерго") визначалися у ст.17 Закону України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України". Водночас, згідно з ч.6 цієї норми передбачалося, що плата послуг з централізованого диспетчерського (оперативно-технологічного) управління здійснюється за тарифом на централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління, який регулюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до затвердженої нею методики розрахунку тарифу на послуги з централізованого диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.
             За приписами ст.15 Закону України "Про електроенергетику" оптовий ринок електричної енергії в Україні функціонував, зокрема з додержанням такої умови:
          у кожному розрахунковому періоді (місяці) забезпечується оплата вартості електричної енергії та послуг, закуплених у цьому періоді оптовим постачальником електричної енергії, у рівному відсотку кожній енергогенеруючій компанії (за винятком суб`єктів господарювання, які виробляють електричну енергію з використанням альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - мікро-, міні- та малим гідроелектростанціям) та підприємству, яке здійснює централізоване диспетчерське управління об`єднаною енергетичною системою України і передачу електричної енергії магістральними та міждержавними електричними мережами. Ця оплата забезпечується з урахуванням остаточних платежів відповідно до договору, на підставі якого створено оптовий ринок електричної енергії.
        Порядок проведення розрахунків на оптовому ринку електричної енергії було врегульовано у ст.15-1 Закону України "Про електроенергетику". 
         Аналіз положень зазначеної норми підтверджує правильність доводів відповідача щодо встановлення законодавцем спеціального порядку проведення розрахунків, який був обов`язковим для усіх учасників цього ринку. 
         Для проведення розрахунків оптовий постачальник електричної енергії (відповідач) відкривав в установах уповноваженого банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання.    Спеціальний режим використання поточних рахунків для оплати вартості електричної енергії полягав в тому, що перерахування грошових коштів з таких рахунків здійснювалося уповноваженим банком за алгоритмом, який встановлювався НКРЕКП. Тобто, як обґрунтовано вказує відповідач, порядок проведення розрахунків на оптовому ринку електричної енергії України можливий був лише через поточні рахунки зі спеціальним режимом використання, виключно на підставі алгоритму розподілу коштів, який встановлювався НКРЕКП та був обов`язковим для виконання ДП "Енергоринок" як розпорядника коштів ОРЕ. Такі доводи відповідача ґрунтуються на положеннях Договору (пункти 3,6, 3.7 та 4.5 Договору), нормах чинного на час його дії законодавства та власне не заперечуються позивачем. 
      При цьому у п.4.5 Договору погоджено, що обов`язки відповідача щодо сплати за передачу електричної енергії магістральними та міждержавними електричними мережами та за здійснення централізованого диспетчерського (оперативно-технологічного) управління виробництвом і передачею електричної енергії в ОЕС України, відповідно до положень цього договору, чітко обмежуються наявними на розподільчому рахунку ДП "Енергоринок" грошовими коштами, які, відповідно до алгоритму розподілу коштів, затвердженого НКРЕ, належать до сплати НЕК "Укренерго". 
        Конституційний суд України у згаданому вище рішенні вказував, що особливістю функціонування об`єднаної енергетичної системи є безперервність процесу виробництва, накопичення, розподілу і споживання електричної енергії, що вимагає збалансованих, синхронних дій, централізованого диспетчерського управління та єдиного системного обліку електроенергії на всіх стадіях виробничого процесу. З огляду на це Національна комісія регулювання електроенергетики України встановлює алгоритм, тобто порядок розподілу уповноваженим банком коштів, отриманих за електричну енергію, а Державне підприємство "Енергоринок" готує щодобові звіти про фінансові розрахунки для усіх членів оптового ринку. У разі виникнення стосовно платежів спірних питань їх можуть вирішувати такі внутрішні, функціонально адаптовані до специфіки енергетичної галузі структури, як постійно діюча відомча Арбітражна комісія, Рада оптового ринку, загальні щорічні або позачергові збори суб`єктів Договору, НКРЕ, що мають повноваження і юридичні ресурси. В разі необхідності будь-який суб`єкт таких відносин може захистити свої інтереси також у судовому порядку. Ці майнові відносини є, по суті, складовою частиною особливих виробничих відносин. 
     Тобто особливістю розрахунків за Договором між сторонами спору було те, що розпорядження коштами, що накопичувалися на поточному рахунку зі спеціальним режимом використання ДП "Енергоринок", здійснювалося НКРЕКП в межах наданих їй повноважень шляхом затвердження обов`язкових для виконання постанов, якими встановлювався алгоритм розподілу коштів. Відповідач самостійно не приймав рішень щодо розпорядження такими грошовими коштами.
      Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, зазначених вище положень належним чином не врахував. При цьому, місцевий господарський суд не встановив порушень ДП "Енергоринок" алгоритму розподілу коштів, встановленого НКРЕКП, чи допущених відповідачем інших порушень умов Договору щодо розрахунків з позивачем. 
       Не встановив таких порушень і суд апеляційної інстанції, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували недотримання відповідачем встановленого алгоритму використання коштів оптового ринку електричної енергії та порушення ним прав позивача на одержання спірних коштів за Договором. 
      Отже, до 01.07.2019 ДП "Енергоринок" у відносинах з позивачем діяло згідно з умовами Договору та вимогами чинного на той час законодавства, здійснюючи розрахунок з НЕК "Укренерго" відповідно до  затверджених НКРЕКП алгоритмів. 
     Водночас, стягуючи з відповідача на користь позивача 1   675   260   088,29 грн заборгованості за Договором, місцевий господарський суд у рішенні вказав, що матеріали справи містять достатньо доказів для встановлення      факту заборгованості, а відповідач не надав будь-яких доказів у підтвердження відсутності його обов`язку зі сплати заявленої у позові заборгованості. 
      Суд апеляційної інстанції не погоджується з цим висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим з огляду на таке. 
      Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
     У п.4.2.2 Договору (розділ 4 "Умови розрахунків") передбачено, що акт виконання централізованого диспетчерського (оперативно-технологічного) управління виробництвом і передачею електричної енергії в ОЕС України складається та підписується сторонами до п`ятого числа місяця, наступного за розрахунковим, з подальшим оформленням рахунку-фактури. Форма акту наведена в додатку 3 до цього договору. 
     Відповідно до п.4.3.3 Договору акт виконання передачі електричної енергії магістральними та міждержавними електричними мережами НЕК "Укренерго" складається на підставі фактичного обсягу електричної енергії, що надійшла в розрахунковому періоді в магістральні та міждержавні мережі НЕК "Укренерго" відповідно до п.4.3.2, та підписується сторонами до п`ятого числа, місяця наступного за розрахунковим, з подальшим оформленням рахунку-фактури. Форма акту наведена в додатку 5 до цього договору. 
     Акт звірки розрахунків між ДП "Енергоринок" на НЕК "Укренерго" за диспетчеризацію та передачу електричної енергії складається щомісячно не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Форма акту наведена у додатку 6 до цього договору (п.4.4 Договору). 
      За приписами ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. 
      Предметом доказування у цій справі є встановлення факту наявності заборгованості відповідача перед позивачем за Договором у заявленому НЕК "Укренерго" розмірі. 
      Заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Договором 1   675   260   088,29 грн, НЕК "Укренерго" надала суду Договір, копію акта звірки розрахунків від 12.07.2019, претензію, направлену на адресу відповідача, та відповідь останнього на неї. Акти, про які йшлося у пунктах 4.2.2 та 4.3.3 Договору, матеріали справи не містять, як і не містять  щомісячних актів звірки розрахунків, обов`язок складання яких закріплено у п. 4.4 Договору.
      Тобто єдиним документом, який підтверджує заборгованість у заявленому позивачем розмірі є наданий ним акт звірки від 12.07.2019. 
       Верховний Суд у своїх постановах неодноразово викладав правову позицію про те, що сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій. Акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості, проте за умови, що інформація, відображена в акті, підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19.08.2019 у справі №916/2377/18, від 20.06.2018 у справі №902/680/15, від 29.03.2018 у справі №925/1165/16, від 11.08.2020 у справі №910/4919/19 та інших. 
     Зважаючи на це, обґрунтованими є доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, щодо відсутності у матеріалах справи належних доказів (актів згідно з п.п.4.2.2, 4.3.3 Договору та виставлених на їх підставі рахунків, щомісячних актів звірки розрахунків, складених на підставі п.4.4 Договору, банківських документів тощо), які б дозволяли перевірити та встановити факт заборгованості ДП "Енергоринок" перед НЕК "Укренерго" у заявленому позивачем розмірі 1   675   260   088,29 грн. 
      Твердження позивача, викладене у відзиві на апеляційну скаргу, про відсутність заперечень ДП "Енергоринок" щодо розміру заборгованості за Договором у відповіді на претензію та відзиві на позов, не спростовує необхідності встановлення судом цих обставин справи. Оскільки відповідно до ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
       Наявність підстав для звільнення позивача від доказування, передбачених ст.75 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не встановлено. Аргумент НЕК "Укренерго", викладений у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що відповідач змінив під час розгляду справи у суді першої інстанції свою позицію у справі, заперечуючи сам факт виконання позивачем Договору, та ставлячи під сумнів наявність заборгованості, суд апеляційної інстанції сприймає критично, оскільки такі аргументи позивача не відповідають наявним у справі документам.  Відповідач не заперечує факту існування договірних відносин між сторонами спору та належного виконання позивачем його умов. Позиція відповідача цілком переконливо ґрунтується перш за все на необхідності врахування у цій справі особливостей регуляторного та державницького впливу на відносини, що склалися у сфері енергопостачання.
    Правовідносини між сторонами спору як до 01.07.2019, так і після набрання чинності Законом України "Про ринок електричної енергії" зазнають імперативного регулятивного впливу держави, яка приймає відповідні нормативно-правові акти, спрямовані на регулювання ринку енергопостачання, які є обов`язковими як для позивача (100% акцій якого закріплюються  у державній власності), так і для відповідача - державного підприємства, засновником якого є держава в особі Кабінету Міністрів України. Приймаючи відповідні нормативно-правові акти, держава змінює характер регулювання відповідних правовідносин, що склалися між сторонами спору на підставі укладеного Договору.  
      Обґрунтованим є твердження відповідача щодо необхідності врахування у цій справі положень Закону України "Про ринок електричної енергії" в частині особливостей погашення заборгованості ДП "Енергоринок" на оптовому ринку електричної енергії в Україні. 
     Так, відповідно до п.2 Розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії"  з 01.07.2019 почав діяти балансуючий ринок та ринок допоміжних послуг, ринок "на добу наперед" та внутрішньодобовий ринок, двосторонні договори (далі - новий ринок електричної енергії).
     Оптовий постачальник електричної енергії (тобто ДП "Енергоринок") провадить діяльність до повного погашення своєї кредиторської та дебіторської заборгованості за електричну енергію (п.15 Розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії").
     Кабінет Міністрів України згідно з приписами п.16 Розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" повинен був протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом розробити та внести на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо особливостей погашення заборгованості за електричну енергію, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії.
    Тобто, як правильно вказує відповідач, запровадивши новий ринок електричної енергії, держава закріпила спеціальні умови (обов`язкові для позивача та відповідача) щодо погашення заборгованості ДП "Енергоринок" в порядку, визначеному окремим законом. 
     Таким законом є ухвалений Верховною Радою України 17.06.2020 Закон України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії" № 719-IX, який набрав чинності з 16.07.2020. Метою цього Закону є повне погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії України, тобто погашення заборгованості, що виникла до 01.07.2019, підтверджена учасниками та підлягає сплаті відповідно до укладених договорів і судових рішень.
     Положеннями цього закону визначено як шляхи погашення заборгованості, так і механізми проведення розрахунків. 
      Згідно з приписами п.3 ч.1 ст.4 Закону України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії" заборгованість ДП "Енергоринок" перед акціонерним товариством, 100 відсотків акцій якого належать державі, яке здійснює функції оператора системи передачі (тобто перед НЕК "Укренерго") підлягає погашенню (списанню) в обсязі, що не перевищує обсяг списаної заборгованості відповідно до пункту 1 цієї частини (заборгованість підприємств вугільної галузі за електроенергію перед державним підприємством "Регіональні електричні мережі" та державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"). 
       Пунктом 1 ч.2 ст.4 Закону України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії" передбачено спосіб погашення (списання) заборгованості ДП "Енергоринок" перед НЕК "Укренерго"  шляхом емісії та внесення до статутного фонду та/або капіталу облігацій внутрішньої державної позики на суму заборгованості, передбаченої до погашення (списання) частиною першою цієї статті. Умови емісії та цільове призначення облігацій внутрішньої державної позики затверджуються Кабінетом Міністрів України. 
     Заборгованість ДП  "Енергоринок" перед оператором системи передачі за послуги з диспетчерського управління об`єднаною енергетичною системою України та передачі електричної енергії магістральними і міждержавними електричними мережами підлягає погашенню (списанню) на умовах, визначених цим законом (п.2 ч.3 ст.4 Закону України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії").
       Погашення (списання) заборгованості здійснюється учасниками на підставі примірних договорів відповідно до окремих порядків, що затверджуються Кабінетом Міністрів України в місячний строк після набрання чинності цим Законом (ч.5 ст.4 Закону України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії").
     Кредиторська або дебіторська заборгованість ДП "Енергоринок", що залишилася після проведення процедури погашення заборгованості, списується учасниками, після чого Кабінет Міністрів України приймає рішення щодо припинення державного підприємства "Енергоринок" (ч.1 ст.6 Закону України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії").
      Тобто заборгованість відповідача перед позивачем, що утворилася за Договором, підлягає погашенню у спеціальному порядку, визначеному державою. 
     Отже, запровадивши з 01.07.2019 новий ринок електричної енергії держава змінила характер регулювання спірних правовідносин, що склалися між сторонами спору на підставі укладеного Договору. Тому, не зважаючи на те, що правовідносини між сторонами спору виникли на підставі господарського договору, грошові зобов`язання між позивачем та відповідачем регулюються відповідними нормами законодавства, зокрема Законом України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії", реалізація положень якого підтверджується активними діями позивача, спрямованими на погашення заборгованості відповідача за Договором у спеціальному порядку. 
      Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України). 
       Вирішуючи спір по суті, суд повинен установити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов. 
        Враховуючи наведені вище висновки суду апеляційної інстанції, правові підстави для стягнення з ДП "Енергоринок" 1   675   260   088,29 грн на користь НЕК "Укренерго" відсутні. Отже, помилковими є висновки суду першої інстанції про задоволення позову у цій справі.  
        Відповідно до приписів пунктів 1, 3, 4 ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є  нез`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       Неправильним застосуванням норм матеріального права у цій справі є неправильне тлумачення та застосування Закону України "Про електроенергетику" (чинного на час дії Договору) та неналежне застосування Закону України "Про ринок електричної енергії", про що детально зазначено вище.  
      В порушення приписів ст.ст. 74, 75, 76, 86 Господарського процесуального кодексу України місцевий господарський суд визнав доведеним заявлений позивачем розмір заборгованості відповідача лише на підставі акта звірки взаєморозрахунків від 12.07.2019. Помилковість такого висновку обґрунтовано вище. 
      За приписами ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
      Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову позивачу у задоволенні позову. 
        Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Державного підприємства «Енергоринок» підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2020  у справі №910/11387/19 слід скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.
       Керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, визначеними у   статті 129 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на те, що суд апеляційної інстанції задовольняє апеляційну скаргу ДП "Енергоринок", обов`язок з відшкодування понесених скаржником судових витрат за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на позивача.
       
          Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
           1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Енергоринок» задовольнити. 
           2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2020  у справі №910/11387/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.
           3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00100227, адреса: 01032, м. Київ, вул. Симоненка Петлюри, 25) на користь Державного підприємства «Енергоринок» (ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21515381, адреса: 01032, м. Київ, вул. Симоненка Петлюри, 27) 1 008 525,00 грн (один мільйон вісім тисяч п`ятсот двадцять п`ять гривень) судового збору за розгляд апеляційної скарги.  
           4. Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду м. Києва.
           5. Матеріали справи № 910/11387/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України

Повний текст постанови складено 01.10.2020.

Головуючий суддя                                                            С.В. Владимиренко 

Судді                                                                                І.П. Ходаківська

                                                                                А.М. Демидова