ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/6438/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Пащенко К.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  03 серпня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Земляної Г.В., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора центру надання адміністративних послуг Деснянської  районної в м.Києві державної адміністрації Дубини Алли Борисівни, за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЕКОС 53-А", ОСОБА_6, ОСОБА_5 про скасування реєстраційних дій, 

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державного реєстратора центру надання адміністративних послуг Деснянської  районної в м.Києві державної адміністрації Дубини Алли Борисівни про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій №10661050004011553 від 23.06.2018 (про зміну повного найменування, зміна скороченого найменування, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників) та №10661070005011553 від 23.06.2018 (про зміну керівника юридичної особи) вчинені державним реєстратором центру надання адміністративних послуг Деснянської районної в місті Києві державної реєстрації Дубиною Аллою Борисівною щодо Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Самоврядна громада Жукова 53-А" (код ЄДРПОУ 39678489); зобов`язання відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Деснянської районної в місті Києві державної реєстрації, внести в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційний запис про визнання недійсним реєстраційного запису №10661050004011553 від 23.06.2018 (про зміну повного найменування, зміна скороченого найменування, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників) та №10661070005011553 від 23.06.2018 (про зміну керівника юридичної особи).
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2020 року провадження у справі - закрито.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.
Представник об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЕКОС 53-А" у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. 
ОСОБА_2 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Решта сторін до судового засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Водночас, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надали пояснення, за змістом яких підтримали вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , просили її задовольнити в повному обсязі. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
У той же час, згідно з частиною першою статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». 
Відповідно до частин першої та третьої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно - правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.
Разом із тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог     статті 19 Цивільного процесуального кодексу України     (далі -     ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" від 29 листопада 2001 року № 2866-III (далі - Закон 2866-III).
Відповідно до частини другої статті 1 Закону 2866-ІІІ об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна
Частиною другою статті 4 Закону 2866-III встановлено, що об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.
Згідно з частиною першою     статті 85 Цивільного кодексу України    (далі -     ЦК України) непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.
Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад (частина перша статті 98, частина перша     статті 99 ЦК України).
Отже, зазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.
Так, предметом позову у даній справі є оскарження одним з засновників юридичної особи ОСББ - ОСОБА_1 дій державного реєстратора зі зміни повного найменування, скороченого найменування, а також інформації про засновників та керівника юридичної особи, що вказує на звернення позивача як співвласника майна багатоквартирного будинку за захистом права участі в ОСББ, а також з метою забезпечення його права в управлінні, утриманні і використанні неподільного та загального майна.
За таких обставин, спірні правовідносини у межах справи стосуються окремих аспектів цивільної правоздатності та господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки) конкретної юридичної особи, водночас, наслідки вчинення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних дій призводять в першу чергу до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, що вказує на приватноправовий характер спору, вирішення якого не підлягає за правилами адміністративного судочинства.
Аналогічні правові висновки щодо належності даної категорії справ до сфери приватноправових відносин викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 813/6286/15, від 06.02.2019 у справі № 462/2646/17, від 02.10.2019 у справі № 501/1571/16-ц. 
За наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена категорія спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки цей спір має вирішуватись судами за правилами цивільного судочинства.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається  до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи. 
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                                            Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий          суддя                                                                      Є.І.Мєзєнцев

                    cуддя                                                                      Г.В.Земляна

                              суддя                                                                      В.В.Файдюк