КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
факс 284-15-77 e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи 373/1659/15-ц Апеляційне провадження № 22-ц/824/9254/2020	Головуючий у суді першої інстанції - Керекеза Я.І. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
15 липня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач                          Оніщук М.І.,
судді                                               Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,
секретар                                        Ющенко Я.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі № 373/1659/15-ц від 07.07.2015 року про стягнення з ПАТ «Банк «Київська РУсь» на користь ОСОБА_1 213 019 грн. 79 коп., у тому числі 186 147 грн. 00 коп. - коштів на рахунку, 812 грн. 05 коп. - трьох відсотків річних та 26 060 грн. 58 коп. - збитків від інфляції.
 В обґрунтування заяви посилався на те, що пропустив встановлений законом річний строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин, так як в період дії тимчасової адміністрації та ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» не було законних підстав пред`являти до виконання виконавчий документ.
При цьому, зазначав, що така підстава з'явилася лише після 05.12.2016 року, коли постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 року у справі № 826/22323/15 було визнано протиправними та скасовано постанову Правління НБУ від 19.03.2015 року за № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» та постанову Правління НБУ від 16.07.2015 року за № 460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь».
Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26.10.2017 року заяву задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі № 373/1659/15-ц, виданий 14.12.2016 року за рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07.07.2015 року про стягнення з ПАТ «Банк «Київська РУсь» на користь ОСОБА_1 213 019 грн. 79 коп., у тому числі 186 147 грн. 00 коп. - коштів на рахунку, 812 грн. 05 коп. - трьох відсотків річних та 26 060 грн. 58 коп. - збитків від інфляції (т. 2, а.с. 65-72).
В апеляційній скарзі ПАТ «Банк «Київська Русь», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити. 
Так, в обгрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не надав належної оцінки тій обставині, що заявник  не був позбавлений можливості своєчасно отримати виконавчий лист та у визначений                   законом строк (який станом на день прийняття рішення становив 1 рік) пред`явити його до виконання (т. 2, а.с. 70-72).
Учасники справи у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини свої неявки в судове засідання суд не повідомили.
Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07.07.2015 року, яке набрало законної сили 24.07.2015 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Київська Русь» про захист прав споживачів та стягнення коштів задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Банк «Київська Русь» на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 213 019 грн. 79 коп., у тому числі 186 147 грн. 00 коп. коштів на рахунку, 812 грн. 05 коп. трьох відсотків річних та 26 060 грн. 58 коп. збитків від інфляції.
При цьому, як вбачається, ОСОБА_1 звернувся та отримав виконавчий лист на виконання вищенаведеного рішення суду 14.12.2016 року.
У свою чергу, згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», який був чинним на момент набрання рішенням законної сили, виконавчі документи могли бути пред`явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.
Тобто, виходячи з вищенаведених положень Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час набрання рішенням законної сили, виконавчий лист на виконання рішення від 07.07.2015 року міг бути виданий не раніше 25.07.2015 року та пред`явлений до виконання не пізніше 24.07.2016 року.
Згідно з ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, який набрав законної сили 05.10.2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання рішення розпочинає відлік з наступного дня після набрання ним законної сили.
Також, відповідно до ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону виконавчі листи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_1 було видано виконавчий документ після набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, підстав для застосування для даних правовідносин ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» не має. 
Звертаючись до суду з даною заявою, заявник, як на підставу для її задоволення, вказував, що пропустив встановлений законом річний строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин, так як в період дії тимчасової адміністрації та ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» не було законних підстав пред`являти до виконання виконавчий документ.
Так, як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на день ухвалення судового рішення у ПАТ «Банк «Київська Русь» діяла тимчасова адміністрація, запроваджена з 20.03.2015 року постановою НБУ № 190 від 19.03.2015 року, і відповідно виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 138 від 17.05.2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».
22.06.2015 року заявник звернувся до відділення ПАТ АБ «Південний», який був визначений банком-агентом для договорів, укладених у Київській області для виплати коштів вкладникам, де їй повідомили, що вона відсутня у переліку та Загальному Реєстрі вкладників.
24.06.2015 року заявником була надіслана заява Уповноваженій особі Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкову О.Ю. про включення в перелік та Загальний Реєстр вкладників.
23.07.2015 року в газеті «Голос України» Фондом гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано інформацію про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення уповноваженої особи Фонду та відшкодування коштів вкладникам ПАТ «Банк «Київська Русь».
21.08.2015 року ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» було направлено заяву про задоволення вимог кредитора, за наслідками розгляду якої заявника було включено до Реєстру вимог кредиторів ПАТ «Банк «Київська Русь» в порядку черговості, передбаченої Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до п.2 ч.5 ст.36 вказаного закону під час тимчасової адміністрації та ліквідації не здійснюється примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку.
Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 року у справі №826/22323/15 було визнано протиправним та скасовано постанову Правління НБУ від 19.03.2015 року №190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» та Постанову Правління НБУ від 16.07.2015 року №460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь». Постанова набрала законної сили 05 грудня 2016 року.
Тобто, з 05.12.2016 року ПАТ «Київська Русь» не відноситься до категорії неплатоспроможних, то кошти, належні вкладникові, підлягають стягненню в загальному порядку на підставі рішення суду та виконавчого документу.
Таким чином, встановивши вищенаведені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 вчиняв дії, спрямовані на отримання стягнутих на його користь рішенням суду коштів за договором банківського вкладу, проте з поважних причин не отримав виконавчого листа та, відповідно, не пред`явив його до виконання до державної виконавчої служби, оскільки стягнення коштів з ПАТ «Банк «Київська Русь» у період тимчасової адміністрації та ліквідації банку неможливо у будь-який інший спосіб, ніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Разом з тим, згідно з вимогами ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
За вказаних обставин, оскільки ОСОБА_1 не мав змоги вчасно пред`явити виконавчий документ до виконання у зв`язку з особливістю стягнення грошових коштів з банку-боржника у період з процедури його ліквідації та дії тимчасової адміністрації, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого 14.12.2016 року на виконання рішення Переслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07.07.2015 року.
Посилання апелянта на те, що рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не скасовані, а процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» не припинено, спростовуються постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 року у справі №826/22323/15.
Більш того, необхідно зазначити, що відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.
Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.
В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».
Отже, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» - залишити без задоволення.
Ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складений 21 липня 2020  року.
 
Суддя-доповідач                                                                      М.І. Оніщук
 
Судді                                                                                 В.А. Шебуєва 
 
                                                                                            Г.В. Крижанівська